Справа № 820/5288/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 листопада 2016 р. № 820/5288/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Спірідонова М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, громадянка В'єтнаму ОСОБА_2, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати рішення УГІРФО ГУМВС України в Донецькій області від 08.09.2009 року про скасування рішення УГІРФО ГУ MB С України в Донецькій області від 26.01.2004 року про видачу посвідки на постійне проживання в Україні громадянину В'єтнаму ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене постановою «Про скасування рішення про видачу посвідки на постійне проживання та її вилучення у громадянина В'єтнаму ОСОБА_1» від 08.09.2009 року.

2. Стягнути з Головного Управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на користь громадянки В'єтнаму ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 551 гривню 20 копійок здійснених судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки прийняте за відсутності передбачених законом підстав, а також із порушеннями передбаченої законом процедури. При цьому, прийняття спірного рішення у подальшому слугувало підставою для скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу, яка отримала такий дозвіл як дружина іммігранта. З огляду на викладене, позивач просила суд ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач, Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, з поданим позовом не погодився, надав свої письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що спірне рішення відповідає вимогам закону, прийняте за наявності передбачених підстав та у межах наданих повноважень. У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заперечень проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи, громадянинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, було документовано посвідкою на постійне проживання в України 18.05.2005 р. Підставою для надання дозволу на імміграцію в Україну вказаній громадянці слугувало надання дозволу на імміграцію чоловіку позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

10.02.2016 р. Головним управлінням ДМС України в Харківській області було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_2. Підставою для прийняття такого рішення став висновок від 10.02.2016 р., в якому встановлено, що вказаній громадянці було надано дозвіл на імміграцію як дружини іммігранта - ОСОБА_1, дозвіл на імміграцію якого, в свою чергу, було скасовано спірним рішенням УГІРФО ГУМВС України в Донецькій області від 08.09.2009 року З цього приводу суд зазначає, що позовні вимоги громадянки ОСОБА_2 спрямовані саме на скасування рішення, яким скасовано дозвіл на імміграцію громадянину ОСОБА_1, а відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, тобто предметом оскарження можуть бути тільки акти, які породжують правовідносини, змінюють або припиняють їх.

Тобто необхідними умовами для набуття особою права на судовий захист є:

- безпосередня участь цієї особи (позивача у справі) в переданих на вирішення до адміністративного суду публічно-правових відносинах;

- володіння позивачем у цих відносинах певним обсягом прав;

- здійснення неправомірного зазіхання державою на ці права позивача у спірних правовідносинах, внаслідок чого належні позивачеві права стають порушеними.

Наявність цих ознак є обов'язковою умовою для одержання особою захисту порушених прав та здійснення державною примусової сили для їх захисту шляхом прийняття адміністративним судом відповідного рішення.

У випадку, якщо позивач не є безпосереднім учасником спірних правовідносин, а дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень в цих відносинах не здійснюють жодного управлінського впливу на позивача, фактично має місце позов, спрямований не на відновлення порушених прав, а на досягнення інших цілей, забезпечення яких не відповідає встановленим ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства.

Отже особа може одержати захист своїх прав в судовому порядку лише в тому випадку, якщо ця особа є учасником відповідних відносин, спір в яких переданий на вирішення суду, і в цих відносинах певним чином були порушені, невизнані або оспорені права цієї особи.

В іншому випадку особа не є носієм порушеного права, а отже вона не є суб'єктом права на судовий захист.

У будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення має тягнути за собою відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку права громадянки ОСОБА_2 з боку Головного управління ДМС України в Донецькій області не порушувалися.

Беручи до уваги родинні відносини між позивачем та громадянином, стосовно якого було прийнято спірне рішення, суд вважає також за необхідне послатися на норми КАС України стосовно представництва у суді. Так, відповідно до ст. 55 КАС України, сторона, а також третя особа в адміністративній справі можуть брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність. Водночас з цим, представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону (ч. 3 ст. 55 КАС УКраїни).

У свою чергу, відповідно до ст. 58 КАС України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи. Повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду чи факт родинних, опікунських тощо відносин з особою, інтереси якої вони представляють. Засвідчені підписом судді копії цих документів приєднуються до справи.

З цього приводу суд зазначає, що у спірних правовідносинах громадянкою ОСОБА_2 не надано до суду ані довіреності, ані доказів стосовно її повноважень як законного представника повнолітнього громадянина ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративний позов громадянки В'єтнаму ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби у Донецькій області про скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 2 грудня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.