Справа № 819/1429/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1429/16

30 листопада 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Сліворського О.Ю.,

представника третьої особи Крайника Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Ляховича Олега Михайловича, управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Ляховича О.М. (далі - голова ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, відповідач 1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області Ляховича О.М. № 14 о/с від 25 жовтня 2016 року «По особовому складу»;

- зобов'язати голову ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Ляховича О.М. виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі № 876/2660/16 та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2016 року відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до участі у справі залучено другого відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (далі - УМВС України в Тернопільській області, відповідач 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року.

25 жовтня 2016 року наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 13 о/с на виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 поновлено на посаді та цього ж дня згідно з наказом № 14 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року.

Позивач не погоджується з наказом про звільнення з посади з посиланням на те, що у відповідача 1 були відсутні підстави для його звільнення зі служби з 06 листопада 2015 року з огляду на обставини, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили - постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року. Попереднє звільнення зі служби проведено за аналогічних підстав, що й спірному випадку.

У судовому засіданні позивач, представник позивача адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити.

Додатково позивач зазначив, що в день поновлення його на посаді на підставі судового рішення йому ніхто не повідомляв про такі обставини, а тому він був позбавлений права вирішити самостійно питання про подальше проходження служби чи звільнення зі служби, зокрема, у відставку за вислугою років та досягненням граничного віку.

Представник відповідачів УМВС України в Тернопільській області та голови ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову від 21 листопада 2016 року, та надав пояснення такого змісту.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26 липня 2016 року наказом УМВС України в Тернопільській області від 25 жовтня 2016 року № 13 о/с поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року. 26 жовтня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року виконана повністю, а вимоги позивача в цій частині є безпідставними.

Додатково представник відповідачів зазначив, що ОСОБА_1 два строки підряд з листопада 2010 року обирався міським головою міста Бережани Тернопільської області, і це впливало на вирішення питання про його подальше перебування на службі в органах внутрішніх справ та Національній поліції. Відтак, враховуючи такі обставини та ліквідацію органів внутрішніх справ і створення Національної поліції України одночасно з поновленням ОСОБА_1 на посаді було прийнято оскаржуваний наказ про його звільнення зі служби в міліції.

Щодо звільнення зі служби позивача з 06 листопада 2015 року, то представник відповідачів пояснив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичну особу УМВС України в Тернопільській області, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 жовтня 2015 року № 1327 утворено ліквідаційну комісію УМВС України в Тернопільській області, процес ліквідації триває. З 07 листопада 2015 року зареєстровано нову юридичну особу Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» вважаються такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС, а саме по Тернопільській області скасовано всі штати, скорочені всі посади. Відтак, скорочена й посада, на яку УМВС в Тернопільській області мало поновити ОСОБА_1 Крім того, виконання постанови суду про поновлення ОСОБА_1 без його подальшого звільнення було неможливим через перебування останнього за таких умов одночасно на двох посадах, що мало б наслідком порушення вимог корупційного законодавства.

Також представник відповідачів посилався на положення статті 18 Закону України «Про міліцію» та пункт 100 Інструкції про порядок застосування Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.08.1991 року, відповідно до яких рішення щодо працівників міліції, які є депутатами місцевих рад, в частині їх прикомандирування до місцевої ради приймається наказом Міністерства внутрішніх справ, і в подальшому така особа направляється в розпорядження Міністерства внутрішніх справ України.

Зазначив, що 03.11.2015 року позивач звертався до УМВС в Тернопільській області з листом, в якому просив на виконання судових рішень про поновлення його на роботі скасувати відповідні накази про звільнення його зі служби та з урахуванням обрання його міським головою на другий термін вважати відрядженим на період виконання ним обов'язків міського голови. Проте у відповідачів не було правових підстав для прийняття рішень за такою заявою.

З огляду на такі обставини, представник відповідача 1 та відповідача 2 просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 819/2778/14-а за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Тернопільській області, управління Державтоінспекції УМВС України в Тернопільській області про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області № 563 від 05 грудня 2009 року «Про грубі порушення законності та службової дисципліни, допущені окремими працівниками УДАІ УМВС та покарання винних» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 Положення про проходження служби; визнано протиправним та скасовано наказ начальника УМВС України в Тернопільській області № 264 о/с від 08 грудня 2009 року «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за статтею 66 (через дискредитацію) Положення про проходження служби; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Тернопільській області. Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Тернопільській області звернута до негайного виконання (а. с. 31-34). 09 червня 2015 року за судовим рішенням видано виконавчий лист.

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 1 о/с від 27 січня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 09 червня 2015 року у справі № 819/2778/14-а, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 08 грудня 2009 року (а. с. 6 зворот).

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року підполковника міліції ОСОБА_1, начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року (а. с. 6).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі №819/117/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про скасування наказу та поновлення на роботі визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року (а. с. 13-15). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою УМВС в Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року.

16 червня 2016 року у даній справі видано виконавчий лист.

26 липня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове виконання судового рішення у справі № 819/117/16.

Наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області Ляховича О.М. № 13 о/с від 25 жовтня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 16 червня 2016 року у справі №819/117/16, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року (а. с. 7).

Одночасно 25 жовтня 2016 року наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області Ляховича О.М. № 14 о/с підполковника міліції ОСОБА_1, начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, звільнено у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» з 06 листопада 2015 року (а. с. 8).

26 жовтня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання судового рішення у справі № 819/117/16.

Також судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі УМВС України в Тернопільській області. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 жовтня 2015 року № 1327 на виконання даної постанови утворено ліквідаційну комісію УМВС України в Тернопільській області.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 22 листопада 2016 року УМВС України в Тернопільській області перебуває в стані припинення (а. с. 51-52). Запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи УМВС України в Тернопільській області на день розгляду справи у суді в Єдиному державному реєстрі відсутній.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1388 «Про організаційно-штатні питання» вважаються такими, що втратили чинність штати органів, підрозділів, закладів, установ та підприємств МВС України згідно з Переліком змін у штатах МВС, що додається, а саме: по Тернопільській області скасовано всі штати, скорочені всі посади в кількості 3265.

07 листопада 2015 року зареєстровано юридичну особу Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 09 грудня 2015 року проведена реєстрація новоутвореної юридичної особи шляхом заснування юридичної особи на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 (а. с. 63-65).

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 був обраний міським головою міста Бережани Тернопільської області два строки підряд з 12 листопада 2010 року та повторно з 17 листопада 2015 року (а. с. 36-38).

Такі встановлені судом обставини справи підтверджуються також постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі №819/117/16 та в силу статті 72 КАС України не потребують доказування.

Предметом спору у даній справі є оскаржений позивачем наказ голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області Ляховича О.М. від 25 жовтня 2016 року №14 о/с про звільнення ОСОБА_1 у запас Збройних Сил за пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та на підставі пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з посади покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

На думку суду, відповідачі у даній справі не довели правомірність звільнення позивача з займаної посади, з огляду на таке.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентувалось Законом України «Про міліцію» від 14 березня 1995 року № 101/95-ВР, чинним до 07 листопада 2015 року та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114. З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIІI.

Так, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року підлягав поновленню на службу в органи внутрішніх справ з моменту незаконного звільнення, а саме з 06 листопада 2015 року.

Зазначена вище вимога не містить застережень, що відповідний орган (УМВС) не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу посаду працівника органів внутрішніх справ, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на посаді.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (стаття 124 Конституції України).

Частиною другою статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

Окрім того, відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Як роз'яснено у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №21-63а15 та 01 липня 2015 року №6-435цс15.

У порушення вищенаведених норм права, наказ про поновлення позивача на посаді був винесений УМВС в Тернопільській області лише 25 жовтня 2016 року.

Судом встановлено, що одночасно 25 жовтня 2016 року прийнято наказ про звільнення позивача зі служби з 06 листопада 2015 року на підставі пунктів 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ

Щодо підстав звільнення позивача зі з служби, наведених в оскаржуваному наказі - пункти 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», пункт 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, та дати звільнення - з 06 листопада 2015 року, то суд враховує таке.

На час прийняття оскаржуваного наказу (виникнення спірних правовідносини) Закон України «Про міліцію» втратив чинність та набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з пунктом 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону (пункт 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію»).

Підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Такими чином, у тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення - день опублікування Закону України «Про Національну поліцію», працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, могли бути прийняті на службу до поліції. При цьому, закінчення тримісячного терміну з моменту попередження про наступне вивільнення є присікаючим (кінцевим) строком для прийняття працівників міліції на службу до поліції, а не для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Відтак, УМВС в Тернопільській області, поновивши 25 жовтня 2016 року позивача на посаді, не мало правових підстав для його звільнення з цієї ж посади з 06 листопада 2015 року, позаяк з цієї дати втратили чинність лише штати УМВС в Тернопільській області, а не було припинено (ліквідовано) таке управління як юридичну особу публічного права. УМВС в Тернопільській області і на даний час перебуває в процесі припинення, проте повністю не ліквідоване (остаточний запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи УМВС України в Тернопільській області на день розгляду справи у суді в Єдиному державному реєстрі відсутній).

Аналіз наведених вище положень частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України та статті 240-1 Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ працівник підлягає поновленню на попередній посаді (роботі) у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Встановивши, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній посаді (роботі), позаяк закон у таких випадках не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, у тому числі шляхом зміни дати звільнення працівника.

Зміна дати звільнення, в такому випадку, не може вважатися належним захистом порушеного права.

Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-33цс14 та 01 липня 2014 року № 21-212а14.

Також суд звертає увагу, що попереднє звільнення позивача згідно з наказом голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області № 2 о/с від 27 січня 2016 року було здійснено також з 06 листопада 2015 року за аналогічних обставин, яким Львівський апеляційний адміністративний суд надав правову оцінку, оцінюючи правомірність наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби та скасовуючи такий наказ як протиправний.

Отже, враховуючи все вищенаведене, суд вважає встановленим, що позивача звільнено з посади з порушенням установленого порядку.

В абзаці третьому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України» від 06 березня 2008 року №2 роз'яснено, що в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Крім цього, в пункті 10 постанови Пленуму цього ж суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7 роз'яснено, що задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов'язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.

Отже, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу від 25 жовтня 2016 року № 14 о/с є підставними та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання голову ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області Ляховича О.М. виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі № 876/2660/16 та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, то такі підлягають до задоволення лише в частині поновлення позивача на роботі.

Як встановлено судом та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі №819/117/16 (в апеляційній інстанції номер провадження № 876/2660/16) виконана шляхом видання наказу головою ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області Ляховичем О.М. № 13 о/с від 25 жовтня 2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 16 червня 2016 року у справі №819/117/16, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року (а. с. 7). А тому в частині позовних вимог про зобов'язання голову ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області Ляховича О.М. виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року слід відмовити.

Належним і достатнім способом захисту для відновлення порушених прав позивача у даному випадку буде визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача зі служби та поновлення його на посаді.

З огляду на положення пункту 3 частини першої статті 256 КАС України постанова суду про поновлення позивача на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Ляховича О.М. № 14 о/с від 25 жовтня 2016 року «По особовому складу».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Бережанського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС, з 06 листопада 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.