Справа № 826/8453/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/8453/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 листопада 2016 року № 826/8453/16

Обставини справи:

В обґрунтування позовних вимог позивач, серед іншого зазначає, що перевірка здійснювалася всупереч мораторію, а тому є незаконною, а відтак прийняте відповідачем податкове повідомлення – рішення підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні судом на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за наслідком перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності реєстрації податкових накладних по податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко» складено акт №477/26-53-11-01/37036069 (далі – акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко» категорично не погоджується зі спірним податкових повідомленням – рішення, вважає його таким, що підлягає скасуванню, а дії щодо проведення перевірки визнанню протиправними.

З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінивши наявні документи в матеріалах справи, з урахуванням пояснень сторін, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому та об'єктивному досліджені доказів дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову мотивуючи це наступним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).

Податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом (п. 3.1 ст. 3 ПК України).

Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому, камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 ст. 86 ПК України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (далі – Закон №71-VIII) у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З вказаного слідує, що законодавцем встановлено заборону на проведення органами Державної фіскальної служби України будь – яких перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній період.

Обмеження стосовно здійснення перевірок (в частині їх здійснення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно рішення суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосується лише підприємств з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів суб'єктів господарювання за попередній рік.

Слід зауважити, що відповідачем в ході розгляду справи не надано жодних належних та допустимих доказів належності Товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко» до платників податків на які зазначені вище обмеження щодо їх перевірки не поширюється.

Водночас, Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві не подано суду жодного доказу щодо наявності дозволу Кабінету Міністрів України, заявки Товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко», рішення суду або підстав, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України для проведення перевірки позивача з питань своєчасності реєстрації податкових накладних.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідачем в ході розгляду справи в порядку виконання ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено відсутність обмежень щодо поширення на позивача п. 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №71-VIII, суд дійшов висновку що дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві відносно проведення камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко», за наслідком якої складено акт №477/26-53-11-01/37036069 від 15.02.2016 є протиправними.

Так, Верховний Суд України в постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14 зазначив, що невиконання контролюючим органом вимог закону щодо порядку призначення та проведення перевірок призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої.

Частиною 1 ст. 2442 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи судом встановлено протиправність дій Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко», у рахуванням висновків викладених в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14, суд дійшов висновку, що така перевірка не має правових наслідків, а тому податкове повідомлення – рішення прийняте, за наслідком проведення останньої є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, за підсумком наведеного в сукупності суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, позивачем доведено обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у той час коли, відповідачем доводи останнього не спростовано.

Керуючись ст. ст. 69-71,160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково – виробниче підприємство «Інтер еко» задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В. І. Келеберда