Справа № 816/1547/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1547/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Канигіної Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
до відповідача Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

14.09.2016 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі - Карлівська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2016.

12.10.2016 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, якою доповнено позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Карлівської ОДПІ щодо визнання декларації ФОП ОСОБА_1 з ПДВ за травень 2016 року недійсною, відобразивши показники (дані) податкової декларації ФОП ОСОБА_1 з податку на додану вартість за травень 2016 року з додатками в інформаційних базах ДФС (а.с.44-46).

03.11.2016 позивач відкликав заяву про збільшення позовних вимог (а.с.70).

Таким чином, суд розглядає позовні вимоги лише в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.09.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що 11, 14 липня 2016 року на виконання покладених податкових зобов'язань надіслав для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7/2 від 01.07.2016. Однак за результатами обробки документ не прийнято. Підставою неприйняття зазначено можливе розірвання договору про визнання електронної звітності. Позивач зазначив, що відповідно до умов договору про визнання електронних документів №1 від 06.04.2016 відповідач має право розірвати договір в односторонньому порядку лише у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації. Позивач стверджує, що підстав для розірвання договору, обумовлених договором про визнання електронних документів №1 від 06.04.2016, немає. Крім того, посилається на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі №816/1115/16, якою визнано податкову накладну № 7/2 від 01.07.2016 такою, що подана ФОП ОСОБА_1 у день її фактичного отримання Карлівською ОДПІ - 11.07.2016.

Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, у порядку письмового провадження.

У судове засідання з'явився представник відповідача, який попередньо подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка або експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрований як фізична особа - підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (а.с.28-30).

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість з 01.04.2016 (а.с.27).

06.04.2016 між Карлівською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Чутівське відділення) та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про визнання електронних документів № 1, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків у електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с.24-26).

11.07.2016 позивачем на підставі зазначеного договору надіслано до автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронної звітності" ДФС України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7/2 від 01.07.2016. Однак за результатами обробки документ не прийнято, у якості підстави зазначено - порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: ЄДРПОУ: НОМЕР_1, можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності (а.с.20).

14.07.2016 позивачем повторно надіслано до автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронної звітності" ДФС України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 7/2 від 01.07.2016. За результатами обробки документ не прийнято, у якості підстави зазначено - порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: ЄДРПОУ: НОМЕР_1, можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності (а.с.18).

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України інспектором податкової та митної справи І рангу ГДРІ Чутівського відділення Карлівської ОДПІ Гриценко Н.І. проведена камеральна перевірка системи електронного адміністрування податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за період з 01.07.2016 по 20.08.2016 з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних, про що складено акт №000198/16-29/НОМЕР_1 від 22.08.2016 (а.с.13-14).

За результатом камеральної перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, у частині порушення терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: за липень 2016 року на суму ПДВ 128115,50 грн, в т.ч.: до 15 календарних днів - на суму ПДВ 128115,50 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2016, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 10%, що становить 12811,55 грн (а.с.11).

Позивач не погодився із указаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до положень пункту 201.10 зазначеної статті податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Суд зауважує, що визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у прийнятті податкової накладної є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Відповідачем не надано суду належних у розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказів наявності визначених Порядком підстав для відмови у прийнятті та, відповідно, реєстрації податкової накладної 7/2 від 01.07.2016 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вбачається, що податкова накладна № 7/2 від 01.07.2016 доставлена до ДФС України 11.07.2016 о 19:50:47, підставою неприйняття для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено - порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: ЄДРПОУ: НОМЕР_1, можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності (а.с.20).

З постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі №816/1115/16 слідує, що підставою для розірвання договору про визнання електронних документів №1 від 06.04.2016 слугувала наявна у контролюючого органу інформація про невідповідність юридичної адреси платника у зв'язку з перейменуванням вулиці проживання позивача з Кірова на Довжанська відповідно до рішення сесії Войнівської сільської ради від 09.02.2016 № 61 (а.с.15-17).

Указана обставина відповідно до положень Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних не є підставою для відмови у прийнятті та, відповідно, реєстрації податкової накладної.

При цьому, у довідці виконавчого комітету Войнівської сільської ради від 13.07.2016 № 342 станом на 01.07.2016 офіційне перейменування вулиць не є обов'язковим для переробки технічних паспортів (а.с.31).

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про розірвання договору про визнання електронних документів № 1 від 06.04.2016.

Приймаючи рішення у даній адміністративній справі, суд бере до уваги постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 у справі №816/1115/16, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 (а.с.75-80), якою визнано протиправними дії ДФС України щодо неприйняття податкової накладної №7/2 від 01.07.2016, поданої ФОП ОСОБА_1 до Карлівської ОДПІ 11.07.2016 року; визнано податкову накладну №7/2 від 01.07.2016 такою, що подана 11.07.2016 (а.с.15-17).

Згідно зі статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №816/1115/16, що набрало законної сили 04.10.2016, мають преюдиційне значення при вирішенні спору у цій справі, оскільки, ухвалюючи таке рішення, суд визнав податкову накладну №7/2 від 01.07.2016 такою, що подана до контролюючого органу 11.07.2016.

Таким чином, податкова накладна №7/2 від 01.07.2016 на суму 768692,98 грн, у тому числі ПДВ 128115,50 грн є такою, що подана до контролюючого органу 11.07.2016.

Як зазначено вище реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У зв'язку з встановленням судом своєчасного подання (11.07.2016) податкової накладної №7/2 від 01.07.2016 для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідачем протиправно прийнято податкове повідомлення - рішення № від 06.09.2016, яке підлягає визнанню скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (Чутівське відділення) № від 06.09.2016.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна гривня) 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна