Справа № 826/16099/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23 листопада 2016 року 12 год. 28 хв. № 826/16099/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Стеценко А.В., за участю представників сторін та третьої особи, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом громадської організації "Законослухняний громадянин" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Єлікон ЛТД", про зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 23 листопада 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов громадської організації "Законослухняний громадянин" (далі - позивач, ГО "Законослухняний громадянин") до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, Держархбудінспекція), третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Єлікон ЛТД" (далі - ТОВ "Єлікон ЛТД"), про зобов'язання Держархбудінспекції анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт від 19 липня 2016 року №ІУ 52 (далі - спірний дозвіл).

В обґрунтування позову зазначено, що спірний дозвіл Держархбудінспекцією видано із порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим він є незаконним та підлягає анулюванню.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/16099/16 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів, а також, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ТОВ "Єлікон ЛТД" (далі - третя особа).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази, а представник відповідача не визнав позов та разом із представником третьої особи просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, ТОВ "Єлікон ЛТД", як замовник будівництва, звернулося до Держархбудінспекції із заявою, у якій просило видати дозвіл на виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва "Будівництво торгово-розважального комплексу з підземними торговими та технічними приміщеннями на перетині Оболонського проспекту та вул. Героїв Дніпра в Оболонському районі м. Києва" (далі - об'єкт будівництва).

19 липня 2016 року Держархбудінспекцією видано ТОВ "Єлікон ЛТД" спірний дозвіл, яким йому надано право на виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність", для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 1-4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема: здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, у визначених законодавством випадках видає дозволи на виконання будівельних робіт, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт.

Згідно з ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 34, ч.ч. 1-4 ст. 37 Закону, проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

Аналогічні норми закріплено у Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (далі - Порядок №466).

Суд звертає увагу, що під час переходу до розгляду справи по суті ГО "Законослухняний громадянин" не заперечувався факт дотримання ТОВ "Єлікон ЛТД" порядку подачі зави та долучення до неї усіх документів, визначених ч. 3 ст. 37 Закону.

Однак, в обґрунтування протиправності видачі спірного дозволу ГО "Законослухняний громадянин" зазначено, що будівництво здійснюється із порушеннями вимог чинного містобудівного і земельного законодавства, оскільки забудова здійснюється поза межами земельних ділянок, які надані у користування ТОВ "Єлікон ЛТД".

Суд не погоджується із вище видаленими доводами ГО "Законослухняний громадянин", оскільки, як з'ясовано судом протягом розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалами справи доказами:

- спірний дозвіл Держархбудінспекцією видано згідно зі ст. 37 Закону та нормами Порядку №466. Для отримання спірного дозволу ТОВ "Єлікон ЛТД" звернулося до Держархбудінспекції із заявою за формою відповідно до додатку 10 до Порядку №466 із долученням до такої заяви повного пакету передбачених документів та матеріалів;

- згідно із кресленнями погодженого генерального плану на топографічній основі, що є частиною проектної документації, земельні ділянки (коди ділянок :78:050:019, :78:050:021, :78:050:022 відповідно до обліку у черговому кадастровому плані), права на які у ТОВ "Єлікон ЛТД" відсутні згідно з договорами оренди, не підлягають забудові;

- ТОВ "Єлікон ЛТД" є інвестором будівництва торговельного центру на перетині Оболонського проспекту та вулиці Героїв Дніпра в Оболонському районі міста Києва відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації №2384 від 19 грудня 2003 року, на виконання якого укладено інвестиційний договір №049-13/і/11 від 19 грудня 2003 року.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 інвестиційного договору №049-13/і/11, інвестор зобов'язався здійснити інвестування об'єкта будівництва відповідно до умов інвестиційного конкурсу, власних конкурсних пропозицій, умов цього договору та затвердженої у встановленому порядку проектно-кошторисної документації (далі - ПКД).

До складу об'єкта інвестування входять: нежитлові приміщення торговельного комплексу (далі - об'єкт торговельної мережі та сфери послуг); місця загального користування, площа та перелік яких визначається згідно затвердженої у встановленому порядку ПКД.

Враховуючи вище викладене, зокрема те, що ТОВ "Єлікон ЛТД" разом із заявою подано до Держархбудінспекції усі необхідні документи для отримання дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, а ГО "Законослухняний громадянин", у свою чергу, не надано суду належних доказів існування встановлених ч. 4 ст. 37 Закону підстав для відмови у видачі такого дозволу, суд вважає необґрунтованими доводи ГО "Законослухняний громадянин" щодо протиправності видачі Держархбудінспекцією спірного дозволу.

Суд наголошує на тому, що у ході розгляду справи ним не виявлено факту порушення Держархбудінспекцією вимог чинного законодавства у частині видачі спірного дозволу. Зокрема, не виявлено, що ТОВ "Єлікон ЛТД" подано не повний пакет документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу, не виявлено невідповідність поданих документів вимогам чинного законодавства, як і не виявлено недостовірних відомостей у поданих документах.

Крім вище викладеного, суд також зазначає, що згідно з п. 2 ч. 6 ст. 7 Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано: адміністративним судом за позовом органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо застосування такого заходу реагування у разі перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю, якщо таке перешкоджання було здійснено протягом одного року після накладення штрафу за зазначене порушення.

Тобто, як вбачається із вище викладених норм Закону, із позовом про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт до адміністративного суду може звернутися тільки орган державного архітектурно-будівельного контролю у визначених законом випадках. Можливість подання такого позову будь-яким іншим органом чи особою нормами чинного законодавства не передбачено.

Вище викладене, за переконанням суду, свідчить про обрання ГО "Законослухняний громадянин" невірного способу захисту порушених, на її думку, прав та інтересів, оскільки ГО "Законослухняний громадянин" могла звернутися до уповноваженого органу щодо ініціювання та подання позову, що є аналогічним із предметом розгляду даної справи.

Стосовно доводів представників Держархбудінспекції та ТОВ "Єлікон ЛТД" про те, що видача Держархбудінспекцією спірного дозволу жодним чином не впливає на права та обов'язки ГО "Законослухняний громадянин", суд зазначає наступне.

Право на звернення до суду як складова права на судовий захист гарантоване ст. 55 Конституції України та пов'язується із переконанням самої особи про наявність порушень її прав, свобод або інтересів та бажанням звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09 липня 2002 року, положення ч. 2 ст. 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Тобто, кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист.

Офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" надано у рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року. Зокрема, у даному рішенні вказано, що поняття "охоронюваний законом інтерес", яке вживається у ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку із поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, враховуючи вище викладене та зважаючи на норми статуту ГО "Законослухняний громадянин", суд приходить до висновку, що факт видачі Держархбудінспекцією спірного дозволу входить до кола інтересів ГО "Законослухняний громадянин", основною метою діяльності якої є надання правової допомоги, задоволення та захист соціальних, економічних, наукових, творчих, культурних, інформаційних та інших законних прав, свобод членів організації, а також громадянських інтересів у різноманітних сферах суспільного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов громадської організації "Законослухняний громадянин" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю "Єлікон ЛТД", про зобов'язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову громадської організації "Законослухняний громадянин".

Копії постанови у повному обсязі направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Постанова у повному обсязі складена 30 листопада 2016 року