Справа № 727/6169/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6169/16-а
Провадження № 2-а/727/206/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: Бурма А.С.

за участю: представника відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці Замерзляк О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №435834 від 06.08.2016 року,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №435834 від 06.08.2016 року. Мотивує заявлені вимоги тим, що 06.08.2016 року, інспектором УПП м. Чернівці було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої, її було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.121 ч.6 та ст. 126 ч.1 КпАП України. Зазначає, що згідно постанови вона, керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Pojero», номерний знак: НОМЕР_1, 06.08.2016 року о 02.00 год., рухаючись по вул. Л.Українки в м. Чернівці, при цьому в автомобілі не працювала підсвітка заднього номера та не мала при собі обов'язкового полісу страхування, чим порушила п.2.1 г Правил дорожнього руху України. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2016 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на її думку призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності і застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню. Заперечуючи проти необгрунтованих доводів інспектора поліції, щодо порушення нею правил дорожнього руху, вона намагався спростувати безпідставне звинувачення поліції, однак її пояснення були проігноровані інспектором та на місці складено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №435834. Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 435834 від 06.08.2016 р. скасувати.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила, від неї до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила заявлені нею вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В. надавши заперечення на адміністративний позов в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача не визнає, в наданих суду поясненнях зазначив, що інспектор роти № 2 батальйону УПП м. Чернівці Калинюк О.М., під час патрулювання, діяв у відповідності до чинного законодавства та посадових інструкцій, а саме було зафіксовано останнім, порушення п.п.2.1г,30.2 Правил дорожнього руху України позивачем ОСОБА_4, яка під час керування транспортним засобом марки «Mitsubishi Pojero», державний номерний знак НОМЕР_1, 06.08.2016 року о 02.00 год., по вул.Л. Українки в м. Чернівці, керувала автомобілем, на якому в темну пору доби не працювала підсвітка заднього номера та не мала при собі обов'язкового поліса страхування, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до ст.ст. 121 ч.6 та 126 ч.1 КпАП України. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 435834 від 06.08.2016 р. відносно позивача є законною та її зміст не суперечить вимогам закону; просить, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема, що інспектор УПП м. Чернівці Калинюк О.М., під час патрулювання, діяв у відповідності до чинного законодавства та посадових інструкцій, а саме ним було зафіксовано, порушення п.п.2.1 та 30.2 Правил дорожнього руху України позивачем ОСОБА_4, яка керувала транспортним засобом марки «Mitsubishi Pojero», державний номерний знак НОМЕР_1, 06.08.2016 року о 02.00 год., по вул. Л.Українки в м. Чернівці, в темну пору доби без підсвітки заднього номера та не мала при собі обов'язкового поліса страхування, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність відповідно до ст.ст. 121 ч.6 та 126 ч.1 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.12).

Вищенаведені докази є співмірними і з показами свідка ОСОБА_6, яка в судовому засіданні пояснила, що працює інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці та під час спільного патрулювання з інспектором роти №2 батальйону УПП в м.Чернівці Калинюк О.М. виявили, що водій транспортного засобу марки «Mitsubishi Pojero», номерний знак: НОМЕР_1, 06.08.2016 року о 02.00 год., рухаючись по вул.Л. Українки в м. Чернівці в темну пору доби, здійснювала рух з неосвітленим заднім номерним знаком, у зв'язку з чим був даний транспортний засіб зупинений, після чого було виявлено відсутність у позивача обов'язкового поліса страхування, чим остання порушила Правила дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 121 ч.6 та 126 ч.1 КпАП України. Вона та відповідач Калинюк О.М. діяли відповідно до чинного законодавства та інструкції.

Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові слід зазначати докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого 121 ч.6, ст. 126 КУпАП посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Отже, посилання позивача на те, що інспектор УПП в м. Чернівці не мав права виносити постанову про накладення адміністративного стягнення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, на думку суду не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи; на думку суду, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення правопорушення, після розгляду справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 283 КпАП України.

Вимогами ст. 71 ч.1 КАС України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено неправомірність складення інспектором постанови про накладення адміністративного стягнення та не надані докази, відповідно до яких постанову інспектора про накладення адміністративного стягнення ПС2 № 435834 від 06.08.2016 р. слід скасувати, як прийняту незаконно.

Відповідні висновки відповідача щодо законності винесення інспектором УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Калинюка О.М. оскаржуваної постанови і притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачаються суду доведеними, оскільки відповідачем було надано суду докази того, що позивачем було порушено ст.ст. 121 ч.6 та 126 ч.1 КпАП України, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 435834 від 06.08.2016 р.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України дано визначення поняття "водій", а саме: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Також згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну Поліцію» від 02.07.2015 року, розділ ХІ пункт 18, до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та МВС України.

Згідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що дії інспектора УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Калинюка О.М. по складанню постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача ОСОБА_4 за ст. ст.121 ч.6, 126 ч.1 КпАП України є правомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №435834 від 06.08.2016 року - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.