Справа № 182/6226/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/6226/16-а
Провадження № 2-а/0182/204/2016
У Х В А Л А

Іменем України

30.11.2016 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського взводу ДПС старшого сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

14.11.2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, разом з якою подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання такого позову.

Своє клопотання позивач мотивував звільненням його від сплати судового збору за даною категорією позовних заяв на підставі ст.288 КУпАП в контексті роз?яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року №2.

Перевіривши доводи клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 87, 88 КАС України судові витрати складаються в тому числі із судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Станом на час подачі зазначеного позову до суду порядок оплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір» від 08.10.2016 року № 3674-17.

Ст. 5 Закона України «Про судовий збір» передбачено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 до жодної з передбачених цим законом категорій не відноситься.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з тих же підстав, з яких відбувається відстрочення або розстрочення сплату судового збору.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач у своєму клопотанні фактично просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду, однак при мотивуванні свого клопотання не посилається і не надає доказів дійсності обставин, вказаних в нормі ст.88 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір» як єдиних передбачених законом підстав для прийняття позитивного рішення судом/суддею за заявою/клопотанням сторони про звільнення її від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність жодних підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору на підставі судового рішення.

Щодо посилань позивача на положення ст. 288 КУпАП та постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року №2, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, положеннями ст. 288 КУпАП дійсно передбачено звільнення особи, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, від сплати державного мита.

Разом з тим, сплату саме державного мита, як різновиду судових витрат, за подання до суду адміністративної позовної заяви, до категорії якої належить позов ОСОБА_1, було передбачено декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року №7-93.

Однак, такий декрет після набрання 01 листопада 2011 року чинності Законом України «Про судовий збір» отримав іншу редакцію, переставши взагалі регулювати питання судових витрат при розгляді справ у судах України всіх інстанцій, а на зміну поняття «державне мито» при зверненні до суду прийшло поняття «судовий збір».

Саме питання сплати судового збору за звернення осіб до суду і регулює Закон України «Про судовий збір», норма ст. 5 якого регулює питання пільг щодо сплати судового збору містить перелік випадків звільнення особи від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

В свою чергу, в зазначений перелік не входить випадок звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративної позовної заяви, предметом якої є оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ж норма ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за своїм характером не є ані відсилочною, ані бланкетною та оскільки не містить будь-яких посилань, які б вказували на можливість додаткового застосування до врегулювання питання пільг щодо сплати судового збору норм інших законів, тобто не містить посилань на невичерпність наведеного у нормі переліку пільг, сам Закон України «Про судовий збір», як і його норма ст. 5, є більш новим нормативним актом у порівнянні із нормами КУпАП, а саме його ст.288, а відтак регулює відповідні правовідносини більш актуально, згідно вимог часу, а також є спеціальним нормативним актом, оскільки присвячений всебічному регулюванню виключно питання судового збору на відміну від норм КУпАП, тому суд вважає, що немає жодних підстав для застосування норми ст.288 КУпАП до питання сплати судового збору ОСОБА_1 за подання адміністративного позову до суду.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання позивача на розяснення, викладені у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» від 23 січня 2015 року №2, оскільки такі розяснення є актуальними лише стосовно тієї редакції Закону України «Про судовий збір», яка була чинна на час прийняття зазначеної постанови ВАСУ, а отже не враховують подальших численних і суттєвих змін, внесених до Закону України «Про судовий збір», зокрема до норми ст.5.

За таких обставин вимоги позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання його позовної заяви до Поліцейського взводу ДПС старшого сержанту ОСОБА_2 про скасування постанови, задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що вимоги про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягають, в зазначеній адміністративній справі не може бути відкрите провадження, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з позовною заявою, як того вимагає законодавство, тому позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Так, Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 551 грн. 20 коп.

Тому, позивачу слід доплатити суму судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 551 грн. 20 коп. за позовні вимоги про скасування постанови.

У відповідності до ст.108 КАС України, вважаю за необхідне установити позивачу достатній строк для усунення вказаних недоліків - пять днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 11,104-106,108 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського взводу ДПС старшого сержанту ОСОБА_2 про скасування постанови - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3