Справа № 640/13943/16-а
Суддя: Якуша Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/640/348/16
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.

при секретарі Коломойцеві М.М.,

за участі:

представника позивача Зінченко С.Г.,

представника відповідача Мазур Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення прийняти рішення щодо призначення виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) з аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення;

- зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є військовослужбовцем, звільненим в запас. У період з 11.08.1966 року по 08.12.1968 року він проходив строкову військову службу та приймав участь у бойових діях на території Республіки Чехословаччини у складі військової частини п/п НОМЕР_1 . Вказав, що відповідно до витягу з протоколу №725 засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень та контузії, травм, каліцтв від 27.07.2010 року поранення (контузія), отриманні ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії. Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК (серія 10 ААБ №170949) йому було встановлено повторно ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії з 22.12.2012 року. Зазначив, що первинно інвалідність була йому встановлена у 2010 році. Вказував, що з 22.10.2012 року він отримав право на призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із відповідною заявою та пакетом документів, проте отримав відмову №280/ВСЗ від 16.02.2016 року, яку вважає необґрунтованою, а тому просить суд задовольнити його уточнені позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2 заявлений позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначаючи для цього підстави, викладені в тексті позовної заяви. Додатково зазначила, що позивач жодних страхових виплат з приводу встановлення його інвалідності з причин захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби або одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням його інвалідності з причин захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби не отримував, вперше звернувся з такою заявою лише 03.02.2016 року, про що не заперечує відповідач по справі. Посилалась на судову практику вищих інстанцій по аналогічним справам.

Представники відповідача Міністерства оборони України Микитка В.В., Мазур Л.Б., які діє на підставі довіреності від 22.01.2016 року №220/139/д та від 30.12.2015 року №220/814/д відповідно, у судових засіданнях проти заявлених позовних вимог заперечували. Відповідно до наданих суду письмових заперечень в задоволенні позову просили відмовити посилаючись на те, що позивача було звільнено у запас 08.12.1969 року, інвалідність з причин захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в перше встановлено в 2010 році, а вдруге з 22.10.2012 року. Посилались, що редакція ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 04.07.2012 року, яка набула чинності з 1 січня 2014 року не може поширюватися на позивача з огляду на таку юридичну категорію, як дія нормативного акту в часі, оскільки на момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби в разі встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, при цьому завчасно надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких виклав підстави своєї незгоди із заявленими позивачем вимогами (а.с.48-19, 65).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем, звільненим в запас. У період з 11.08.1966 року по 08.12.1968 року він проходив строкову військову службу та приймав участь у бойових діях на території Республіки Чехословаччини у складі військової частини п/п НОМЕР_1 .

Згідно витягу з протоколу №725 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 27 липня 2010 року «поранення, ЗЧМТ-контузія головного мозку і захворювання,так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

Крім того, судом встановлено, що в подальшому, відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК (серія 10 ААБ №170949) ОСОБА_1 було встановлено повторно ІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії з 22.12.2012 року.

Відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.02.2016 року за №280/ВСЗ ОСОБА_1 відмовлено у складанні висновку, щодо отримання одноразової допомоги ( а.с.14).

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги, суд керується наступним.

Законом, що визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Закон № 2012-ХІІ).

Так, колегія суддів звертає увагу, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення інвалідності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 561 від 05.09.2011 року, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (у відсотках) вважається день надходження до комісії документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Суд, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, дійшов висновку про те, що відповідно до вимог чинного законодавства, право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з моменту настання інвалідності, тобто з 22.10.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст. 16 даного Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 2 Постанови КМУ від 28.05.2008 року №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, - у розмірі: 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи, а у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 54-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Враховуючи, що право на грошовому допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на військову службу.

Аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 у справі № К/800/1679/14 та постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 № 21-563а14, які в силу приписів ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При цьому, суд вказує на відсутність в діючому законодавстві України положення про необхідність надання довідки інваліду щодо отримання інвалідності не пізніше чим через три місяці після звільнення зі служби оскільки це випливає з п. 11 Порядку № 975, п. 4.7 Наказу № 530 та пп. 4 ст. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .

Виходячи з буквального тлумачення ст. 16 Закону № 2011-ХІІ суд приходить до висновку, що позивач має право на її отримання, у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1294/26071 цим положенням визначається порядок виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Відповідно до пункту 4.7 Положення, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб. У разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом; заява про виплату одноразової грошової допомоги; копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу про виключення зі списків особового складу частини; копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів.

Згідно пункту 3 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пунктів 12, 13, 14 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Із матеріалів справи вбачається, що Харківський обласний військовий комісаріат не складав висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги, а лише направив до Міністерства оборони України заяву із доданими документами.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії Харківського обласного військового комісаріату та Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу, а тому вважає за необхідне зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, а Міністерства оборони прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.

Перевіряючи вимоги позивача про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р.) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення, суд виходить з наступного.

Так, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Прийняття рішення про призначення та виплату військовослужбовцю одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 975 відноситься до внутрішньої компетенції Міністерства оборони України, а тому в суду відсутні підстави для задоволення зазначених вимог адміністративного позову.

Крім того, одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу (пункт 14 Порядку № 975).

Згідно з підпунктом 27 пункту 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671, Міністерство оборони України є головним розпорядником бюджетних коштів.

З аналізу вищезазначених норм законодавства вбачається, що відповідач лише приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, тому останній не наділений повноваженнями щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

В цей же час суд зазначає, що судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом.

Частиною 2 ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В ході розгляду справи встановлено, що військовим комісаріатом до Міністерства оборони України не було надано висновок, а тому Міністерство оборони не приймало рішень про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та прийняття рішення про зобов`язання Міністерства оборони України з дотриманням процедури розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, наведених у даному судовому рішенні.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.03.2014 (справа №21-11а14), в якій зазначено, що оскільки звернення позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен був зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України та ст. 288 КУпАП судові витрати в покладаються на рахунок Державного бюджету України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 17, 19, 70-72, 94, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України в частині відмови ОСОБА_1 , у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням інвалідності після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р. ) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 , додані документи щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку разом із висновком ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності II групи після звільнення з військової служби внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на момент призначення інвалідності (липень 2010 р. ) за аналогічною посадою, яку він займав на момент звільнення та прийняти відповідне рішення.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2016 року.

Суддя Н.В. Якуша