Справа № 805/2568/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року справа №805/2568/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника відповідача Гришакової Н.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 805/2568/16-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20 січня 2016 року № 000005/2102/НОМЕР_1 на суму 6800,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.08.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.01.2016 року № 000005/2102/НОМЕР_1.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 805/2568/16-а позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 20 січня 2016 року № 000005/2102/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн.

Вирішено питання щодо відшкодування судового збору.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що доводом суду першої інстанції є те, що постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27.05.2016 року у справі № 264/1447/16-а була скасована постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради № 620 від 16.09.2015 року, якою до ОСОБА_4 за порушення ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовано штраф у розмірі 850 грн. Але апелянт вважає такий довід необґрунтованим, оскільки підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій до фізичної-особи підприємця є протокол правоохоронних органів, а не рішення адміністративної комісії Маріупольської міської ради, яка застосовує адміністративне стягнення до продавця, тобто до суб'єкта, який реалізує алкогольні напої та тютюнові вироби.

Апелянт вважає, що рішення про застосування фінансових санкцій, прийняте згідно вимог п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» з визначенням грошових зобов'язань за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України її неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець, включена до ЄДРПОУ за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Перебуває на обліку в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. Основним видом діяльності є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 14).

20 січня 2016 року на підставі адміністративних матеріалів, а саме: протоколу Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 29 липня 2015 року ДО № 222212, яким вказано про продаж слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, в порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6800 грн. Рішення отримано позивачем особисто 20 січня 2016 року, про що свідчить підпис у даному рішенні (а.с. 9). Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог правомірним та зазначає, що судом повно і правильно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вказаними нормами запроваджено заборону імперативного характеру на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Таким чином, суб'єкт господарювання повинен дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Як зазначалося вище, 20 січня 2016 року Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі протоколу Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 29 липня 2015 року ДО № 222212 до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6800 грн. (а.с. 9).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 29 липня 2015 року ДО № 222212 вбачається, що 29 липня 2015 року ОСОБА_4, яка працює в магазині «Магніт» СПД «Бондаренко», здійснила реалізацію алкогольного напою «Лонгер» ємкістю 0,5 л. неповнолітній особі в магазині за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 16).

16.09.2015 року адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради за результатами розгляду наведеного вище протоколу прийнято постанову № 620, якою визнано ОСОБА_4 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн. (а.с. 15).

Вказана постанова оскаржена ОСОБА_4 в судовому порядку.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 травня 2016 року у справі № 264/1447/16-а позовні вимоги ОСОБА_4 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 620 від 16.09.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 21.06.2016 року (а.с. 10-12).

У вказаній постанові суд робить висновок про те, що допущені органами державної влади порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та при його подальшому розгляді і винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення, свідчить про незаконність винесеної постанови і накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення (а.с. 10-12).

Відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, виходив з того, що, оскільки постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 травня 2016 року у справі № 264/1447/16-а була скасована постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16 вересня 2015 року № 620, яка була винесена на підставі протоколу Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області від 29 липня 2015 року, то спірне рішення про застосування фінансових санкцій від 20 січня 2016 року підлягає також скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає помилковим довід податкового органу щодо неправомірності скасування рішення про застосування фінансових санкцій відносно позивача, оскільки підставою для прийняття такого рішення є протокол, а не рішення адміністративної комісії Маріупольської міської ради, яка застосовує адміністративне стягнення до продавця.

Визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до відповідальності, передбаченої Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», необхідним є встановлення фактів, які б свідчили, що при здійсненні господарської діяльності позивачем або його працівником було реалізовано неповнолітній особі алкогольні напої.

В свою чергу, в даному випадку Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області не було доведено належним чином правомірності прийнятого Рішення про застосування фінансових санкцій від 20 січня 2016 року № 000005/2102/НОМЕР_1, що свідчить про необґрунтованість останнього та є підставою для його скасування.

Протокол, який став підґрунтям для прийняття оспорюваного рішення, і існування якого є головним доводом апеляційної скарги, був визнаний постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя неспроможним, а відтак він не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції письмовим доказом в розумінні ст.. 79 КАС України.

Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в порушення норм, закріплених в ст. 71 КАС України, не доведено правомірності прийнятого ним рішення.

Враховуючи закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27.05.2016 року у справі № 264/1447/16-а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави стверджувати про правомірність застосування до позивача фінансових санкцій оскаржуваним рішенням відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року у справі № 805/2568/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 2 грудня 2016 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко