Справа № 727/7056/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7056/16-а
Провадження № 2-а/727/224/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: Бурма А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника третьої особи на стороні відповідача - Замерзляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Біляр М.Д., третьої особи на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення Серії ПС2 №436473 від 31.08.2016 року,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Біляр М.Д., третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення Серії ПС2 №436473 від 31.08.2016 року.

Мотивує заявлені вимоги тим, що 31.08.2016 року, інспектором роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Біляр М.Д. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №436473, на підставі якої, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України.

Зазначає, що згідно постанови він, 31.08.2016 року близько 16.16 год. здійснив зупинку-стоянку транспортного засобу марки «Toyota FJ Cruiser», номерний знак: НОМЕР_1 в м. Чернівці, по вул. Головна,78, чим порушив п.15.10б Правил дорожнього руху України.

Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 31.08.2016 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються належними, допустимими доказами, що на його думку призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності і застосування до нього адміністративного стягнення, а тому вважає, що постанова підлягає скасуванню.

Заперечуючи проти необґрунтованих доводів інспектора поліції, щодо порушення ним правил дорожнього руху, він надав інспектору свої письмові пояснення, а також здійснив заміри тротуару в присутності інспектора фотографії, з яких вбачається, що відстань від руху пішоходів становить більше ніж 2 метра, намагаючись тим самим спростувати безпідставне звинувачення поліції, однак інспектором це було проігнороване. Крім того інспектор поліції грубо порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому вважає, що прийнята постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною та просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 436473 від 31.08.2016 р. скасувати.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач - інспектор роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Біляр М.Д. в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В. надавши заперечення на адміністративний позов в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги позивача не визнає, в наданих суду поясненнях зазначив, що 31.08.2016 року інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенант поліції Біляр М.Д. та інспектор роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенант поліції ОСОБА_6 під час спільного патрулювання отримали завдання про порушення Правил дорожнього руху України по вул. Головна, 78 в м. Чернівці. Прибувши за вказаною адресою, інспектори УПП виявили, що водій автомобіля TOYOTA FJ CRUISER, д.н.з. НОМЕР_1, керуючи даним транспортним засобом, здійснив стоянку ТЗ на тротуарі, в зв'язку з чим порушив пункт 15.10.Б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дочекавшись водія вказаного транспортного засобу, інспектор УПП Біляр М.Д. належним чином представився йому, проінформував про порушення ним ПДР та попросив пред'явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм автомобіля виявився позивач ОСОБА_2, який на вимогу представника патрульної поліції пред'явив відповідні документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, інспектором УПП було позивачу роз'яснено його права та складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 436473 від 31.08.2016 р. з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Після складання постанови, її було надано позивачеві для ознайомлення. Крім того, позивач також посилається на підпункт В п. 15.10 ПДР, згідно якого стоянка заборонена на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. При цьому, вказує, що здійснив заміри та надає фотографії, які підтверджують, що відстань для руху пішоходів становить більше, ніж 2 метри. Проте, в постанові ПС2 № 436473 від 31.08.2016 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення є порушення п. 15.10.Б, а не 15.10.В, як вказує позивач ОСОБА_2 та додані фото вважають неналежними та недопустимими доказами по справі, оскільки по їх огляду не можна встановити ні місце фотофіксації, ні їх час та дату, ні предмет заміру та відстань, які зображені на доданих фото. Вважають, що позивач вводить в оману суд, що здійснив заміри в присутності інспектора, оскільки пункт Правил дорожнього руху України, який було порушено та за яким виносилась постанова ПС2 № 436473 від 31.08.2016 р., не передбачає проведення будь-яких замірів. А тому вважає, що позовні вимоги є безпідставними і в їх задоволенні просив відмовити.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема, що інспектор роти № 1 батальйону УПП м. Чернівці Біляр М.Д., під час патрулювання, діяв у відповідності до чинного законодавства та посадових інструкцій, а саме ним було зафіксовано, порушення п.15.10б Правил дорожнього руху України позивачем ОСОБА_2, який припаркував свій транспортний засіб марки «Toyota FJ Cruiser», номерний знак: НОМЕР_1, 31.08.2016 року о 16.16 год. в забороненому місці, зокрема по вул.Головна,78 в м.Чернівці, вчинивши адміністративне правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність по ст.122 ч.1 КпАП України (а.с.5).

Вищенаведені докази є співмірними і з показаннями свідка ОСОБА_6 яка в судовому засіданні під присягою, пояснила, що працює інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці та під час спільного патрулювання з відповідачем інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці Біляр М.Д. отримали інформацію про порушення Правил дорожнього руху України по вул. Головна, 78 в м. Чернівці. Коли вони прибули за адресою вул. Головна, 78 в м.Чернівці, то виявили, що водій автомобіля TOYOTA FJ CRUISER, д.н.з. НОМЕР_1, керуючи даним транспортним засобом, здійснив стоянку ТЗ на тротуарі, в зв'язку з чим порушив пункт 15.10.Б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вона та відповідач Біляр М.Д. діяли відповідно до чинного законодавства та інструкції. Відповідно до ст.9 ч. 1 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Главою 19 КпАП України передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ст. 33 КпАП України передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем не доведено неправомірність складення інспектором постанови про накладення адміністративного стягнення та не надані допустимі докази, відповідно до яких постанову інспектора про накладення на нього адміністративного стягнення слід скасувати, як прийняту незаконно.

Відповідні висновки відповідача щодо законності винесення відповідачем інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Біляр М.Д, оскаржуваної постанови і притягнення позивача до адміністративної відповідальності вбачаються суду доведеними, оскільки представником відповідача було надано суду докази того, що позивачем було порушено ст.122 ч.1 КпАП України, як зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 436473 від 31.08.2016 р.

Згідно ст.287 ч.1 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Як передбачено ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими КпАП України.

Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У випадках, передбачених ст. 258 ч.1, ч.2 КпАП України, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Аналогічне визначено і в Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну Поліцію» від 02.07.2015 року, розділ ХІ пункт 18, до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та МВС України.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини та правові положення, суд, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, та доводів сторін, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що дії відповідача інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенанта поліції Біляр М.Д. по складанню постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача ОСОБА_2 за ст. 122 ч.1 КпАП України є правомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, - ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенанта поліції Біляра М.Д., третьої особи на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці про скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення Серії ПС2 №436473 від 31.08.2016 року - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.