Справа № 819/752/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 876/5619/16
Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Бедрій Х. П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року по справі № 819/752/16 за позовом ОСОБА_3 до Державного агентства земельних ресурсів України, Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів, в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державного агентства земельних ресурсів, Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру та Головного управління Держземагенства у Тернопільські області протиправною;

- зобов'язати Державну службу України з питань геодезії картографії та кадастру вчинити дії щодо працевлаштування ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу Держгеокадастру у м. Тернопіль Тернопільської області.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року по справі № 819/38/16 позов ОСОБА_3 до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області, відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області, Головного управління держземагенства у Тернопільській області частково задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України про звільнення, поновлено ОСОБА_3 на займаній посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено та змінено мотивувальну частину рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року, зазначивши підставою звільнення позивача пункт 5 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Проте, фактичного виконання рішення суду не відбулося, оскільки Відділ Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області, на посаді начальника якого позивача поновлено, припинив свою діяльність у зв'язку з реорганізацією, усі права і обов'язки перейшли до його правонаступника - Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що представник відповідача був присутній при проголошенні короткого тексту постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року, а відтак знав про таке рішення, однак його не виконав. Вказує, що відсутня законодавча заборона на звернення до суду з позовом з метою забезпечення виконання рішення суду при незверненні до суду в порядку статті 267 КАС України. Зазначає, що боржник у виконавчому провадженні не припинений та не виключений з єдиного державного реєстру юридичних осіб, відтак відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задоволити адміністративний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 11 червня 2013 № 1276-кт ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області.

Наказом Державного агенства земельних ресурсів Украіни від 11 грудня 2015 року №1444 -к позивача звільнено з посади начальника відділу Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області у звязку зі змінами в організації праці пункту 1 статті 40 КзПП України.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року по справі № 819/38/16 позов ОСОБА_3 до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області, відділу Держземагенства у м. Тернополі Тернопільської області, Головного управління держземагенства у Тернопільській області частково задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України про звільнення, поновлено ОСОБА_3 на займаній посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено та змінено мотивувальну частину рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року, зазначивши підставою звільнення позивача пункт 5 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст. 13 КАС України забезпечується системою судових інстанцій: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного і касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення правосудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Тобто, з набранням чинності судових рішень, спірні правовідносини між позивачем та відповідачами перейшли у сферу виконання судового рішення.

Крім того, затримка виконання власником рішення суду про поновлення працівника на роботі є підставою для винесення державним виконавцем постанови про застосування до службової особи, зобов'язаної вчинити дії щодо виконання рішення суду, штрафу та інших заходів, що передбачені законом, (ст. 76 Закону Про виконавче провадження).

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено ст. 236 КЗпП України. Ця норма передбачає обов'язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах - суб'єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування за встановленою заявою особи, яку було поновлено на роботі з затримкою.

Відповідно до вимог статті 267 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Відповідно до вказаної постанови правонаступником припиненої юридичної особи Держземагентства у м. Тернополі Тернопільської області є Відділ Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо визнання незаконною бездіяльність відповідачів по виконанню постанов Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі № 819/38/16 не є новим публічно-правовим спором, а повинне вирішуватись шляхом подання до суду або/та до виконавчої служби відповідних заяв, а не позову.

Таким чином, в даному випадку для захисту своїх порушених прав позивачу необхідно звернутися до виконавчої служби або/та до суду шляхом подання відповідних заяв, а не нового адміністративного позову, відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Державного агентства земельних ресурсів, Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру, та Головного управління Держземагенства у Тернопільські області.

Щодо вирішення позовних вимог про зобов'язання Державної служби України з питань геодезії картографії та кадастру вчинити дії щодо працевлаштування ОСОБА_3 на посаду начальника Відділу Держгеокадастру у м. Тернопіль Тернопільської області, суд виходить з наступного.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів судам роз'яснено, що при ліквідації підприємства правила пункту 1 статті 40 КЗпП України можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. У цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не переведений туди в установленому порядку.

Суд першої інстанції також встановив, що посада начальника Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі Тернопільської області відноситься до третьої категорії державних службовців відповідно до абз.4 ч.2 ст.25 Закону України Про державну службу.

Частина. 1 статті 15 вказаного Закону передбачено, що прийняття на державну службу на посади третьої - сьомої категорій, передбачених статтею 25 цього Закону, здійснюється на конкурсній основі, крім випадків, коли інше встановлено законами України.

Конкурсний відбір на заміщення вакантних посад державних службовців здійснюється на підставі Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року №169.

Пунктом 3 Порядку визначено, що для проведення відбору кандидатів на заміщення вакантних посад державних службовців наказом (розпорядженням) керівника відповідного державного органу, який здійснює призначення на посаду державного службовця, утворюється конкурсна комісія у складі голови, секретаря і членів комісії.

Отже, призначення на посаду керівників територіальних органів Держгеокадастру здійснюється на конкурсній основі відповідно до вимог закону.

Суд першої інстанції виходив з того, що постановами Тернопільського окружного адміністративного суду від 3 березня 2016 року та Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі № 819/38/16 встановлена та обставина, що позивач скористався своїм правом та взяв участь у конкурсному відборі на заміщення вакантної посади начальника Відділу Держгеокадастру в м. Тернополі, однак рішенням конкурсної комісії від 23 жовтня 2015 року позивача не рекомендовано для зайняття вакантної посади начальника Відділу Держгеокадастру у м. Тернополі. Результати проведення вищевказаного конкурсу, як і дії колегіального органу - Конкурсної комісії, не були оскаржені позивачем, а отже, він погодився з цими результатами.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що оскільки законом передбачено спеціальний порядок прийняття на посаду на яку претендує позивач, зокрема шляхом проведення конкурсу, а позивач добровільно брав участь у такому конкурсі, відтак відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2016 року по справі № 819/752/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 2 грудня 2016 року