Справа № 826/25716/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2016 року № 826/25716/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченко І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент»
доДержавної інспекції сільського господарства в місті Києві
провизнання протиправними дій та скасування наказу від 16.07.2015р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної інспекції сільського господарства в місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними дії відповідача з перевірки ТОВ «Сіті-Девелопмент» та зі складання акту перевірки від 30.07.2015р. №А20/192 та скасування наказу від 16.07.2015р. №41.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо проведення перевірки ТОВ «Сіті-Девелопмент» у зв'язку з тим, що відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" у Держекоінспекції відсутні правові підстави для проведення перевірки підприємства, оскільки у 2014 році діяльність підприємства позивача була збитковою, Кабінет Міністрів України відповідного дозволу на проведення перевірки не надавав, а позивач з відповідною заявкою про проведення перевірки до відповідача не звертався. Окрім цього позивач наголошував на тому, що перевірку проведено без присутності його представника, чим було порушено його права, а висновки акту перевірки є безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надав.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу від 16.07.2015р. №41 та направлення на перевірку від 16.07.2015р. №000025 відповідачем здійснено перевірку ТОВ «Сіті-Девелопмент» за результатами якої 30.07.2015р. складено акт №А 20/192 перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства.

Актом перевірки встановлено порушення ст. 125, 126 Земельного кодексу України, п. «б» ч. 1 ст. 211, ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України, п. 4 Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №963, а саме: перевіркою з виїздом на місце встановлено, що земельна ділянка загальною площею 1,0169 га, кадастровий номер :72:337:0009, розташована на вул. Кіровоградська, 70 у Солом'янському районі м. Києва, перебуває в оренді ТОВ «Кийжитло» на підставі договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 11.05.2005р. №72-6-00278 із змінами до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованими 30.03.2007р. за №72-6-00409. Фактично земельну ділянку використовує ТОВ «Сіті-Девелопмент» під будівництво багатоповерхових будинків.

Крім того, при здійсненні перевірки встановлено, що позивач самовільно зайняв земельні ділянки площами 4171кв.м., 75кв.м., 54 кв.м. земель, не наданих у власність та користування 377 кв.м. городів, що підтверджується геодезичною зйомкою, виконаною землевпорядною організацією. Також, товариством зайнято 456 кв.м. земельної ділянки, яка перебуває на праві приватної власності у ОСОБА_1.

Вважаючи, що правові підстави для проведення перевірки у відповідача відсутні, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон, що визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 р. № 963-IV (далі - Закон № 963-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 962-IV (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 р. № 132, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14.03.2013 р. за № 412/22944 (далі - Порядок № 132) визначено, що державний нагляд (контроль) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства здійснюється Державною інспекцією сільського господарства України та її територіальними органами (далі - інспекційні органи) відповідно до статей 152 та 188 Земельного кодексу України, статей 5, 6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", статей 181 та 19 Закону України "Про охорону земель", пунктів 4, 5 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459, пунктів 4, 6 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 770, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 34/20347.

Відповідно до пункту 3 Розділу II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 р. № 71-VIII у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Як слідує із назви та змісту цього Закону ним внесено зміни саме до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів щодо податкової реформи.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Із наведеного випливає, що відповідач не є відповідним контролюючим органом в розумінні Податкового кодексу України, а відтак на відповідача не поширюються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи".

Статтею 31 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31 липня 2014 р. № 1622-VІІ передбачалося, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби) здійснюється протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

На виконання ст. 31 вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 13 серпня 2014 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами".

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) мають здійснюватися протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Водночас, на час здійснення перевірки ТОВ «Сіті-Девелопмент» у липні 2015 р. дія пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28 грудня 2014 року, тобто дія мораторію на перевірки, припинилась.

Отже, відповідні доводи позивача спростовуються вищенаведеним.

Суд також зазначає, що Порядок № 132 визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок.

Інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю).

Планові та позапланові заходи здійснюються шляхом проведення перевірок, обстежень земельних ділянок.

Згідно пункту 3.1 розділу III Порядку № 132, позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу.

За приписами ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), яким консолідують норми розділу III Порядку №132 підставами для здійснення позапланового заходу є:

подання суб'єктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання;

перевірка виконання суб'єктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів;

отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства (із обов'язковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення;

неподання у встановлений термін суб'єктами господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку.

У разі якщо під час проведення позапланового заходу державні інспектори виявили інші порушення земельного законодавства, які не були зазначені у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, про це складається окремий акт у довільній формі, який направляється інспекційним органом до Державної інспекції сільського господарства України для отримання згоди на проведення позапланового заходу.

Строк здійснення позапланового заходу відповідно до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Перед здійсненням позапланового заходу інспекційний орган інформує у разі можливості суб'єкта господарювання про його проведення. Повідомлення про проведення позапланового заходу направляється з використанням засобів факсимільного зв'язку або про його проведення повідомляється телефоном. У разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання про проведення позапланового заходу (через обмежені строки на його проведення, відсутність телефонного та факсимільного зв'язку, інформації про номери телефонів та місцезнаходження/місце проживання) захід проводиться без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання.

Аналіз викладеного свідчить, що здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) може проводитись без попереднього повідомлення суб'єкта господарювання у разі неможливості своєчасного повідомлення суб'єкта господарювання, тобто неповідомлення особи про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) та як наслідок її відсутність під час перевірки не може бути підставою для скасування висновків інспекційного органу про порушення суб'єктом господарювання вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до Розділу IV Порядку № 132 для здійснення планового чи позапланового заходу інспекційний орган видає наказ, який підписує керівник інспекційного органу чи посадова особа, що виконує його обов'язки. Наказ має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися відповідний захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу інспекційний орган оформляє направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яке підписується керівником чи заступником керівника інспекційного органу та засвідчується печаткою інспекційного органу.

Приписами п. 5.1 Розділу V Порядку № 132 визначено, що державні інспектори, які беруть участь у здійсненні відповідних заходів, зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання чи уповноваженій ним особі або фізичній особі - підприємцю чи її представнику направлення на проведення планової/позапланової перевірки та службові посвідчення, що засвідчують їх особи, і надати їм копію направлення на проведення планової/позапланової перевірки, яка вручається вищезазначеним особам під підпис.

У відповідності до п.5.2-5.3 Розділу V Порядку № 132 державні інспектори не мають права здійснювати відповідні заходи без наявності направлення на проведення планової/позапланової перевірки та службових посвідчень. Суб'єкти господарювання, що перевіряються, мають право не допускати державних інспекторів до проведення відповідних заходів, якщо вони не пред'явили документи, визначені пунктом 5.1 цього розділу.

За результатами здійснення планових та позапланових заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, державні інспектори складають акт перевірки згідно з уніфікованою формою акта перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства (додаток до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 липня 2012 року № 424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1289/21601).

У той же час, як вбачається з матеріалів справи перевірка позивача була проведена на підставі відповідних наказу та направлення за наслідками чого, через виявленні порушення вимог земельного законодавства, контролюючим органом було складено акт №Ф20/192 від 30.07.215 року, а 31.07.2015 року на адресу позивача направлене повідомлення №07/02-08 про виклик для надання пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями земельного законодавства.

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до копії акту перевірки №Ф20/192 від 30.07.2015 року, примірник якого надано позивачем, в її проведенні приймав участь представник за довіреністю ТОВ "Сіті-Девелопмент" Кикоть О.О., що спростовує відповідні доводи останнього.

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач при проведенні перевірки діяв в межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, а відтак, його дії по проведенню перевірки та складанню акту за її наслідками протиправними визнані бути не можуть.

Одночасно, вирішуючи вимогу позивача про скасування наказу №41 від 16.07.2015р. суд зазначає, що позивачем інших підстав його скасування ніж, порушення обмежень, встановлених п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" не наводилося.

У той же час, хибність таких доводів була встановлена судом під час розгляду даної справи.

Окрім цього, оскаржуваний наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, тобто моментом проведення відповідачем на його підставі перевірки чи завершення строків його дії, відтак, його скасування за вказаних обставин не призведе до поновлення прав особи у сфері публічно-правових відносин.

Як підтверджено матеріалами справи такий наказ було реалізовано відповідачем за наслідком чого складено акт перевірки №Ф20/192 від 30.07.2015 року.

З огляду на викладене вище, підстави для визнання протиправним та скасування наказу №41 від 16.07.2015р. у суду також відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» має бути відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті-Девелопмент» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко