Справа № 812/915/16
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року справа №812/915/16

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Челахова О.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_2, довіреність № 1510 від 18.12.2015 р.,

представника відповідача ОСОБА_3, довіреність № 6941/12-14-10 від 10.06.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року у справі № 812/915/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року № НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

8 серпня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» (далі позивач, товариство, підприємство) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач, податковий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року № НОМЕР_1 (а.с.3-8).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволені. Визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення державної податкової у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області від 26 липня 2016 року № НОМЕР_1 (а.с.132-137).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції й прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що орган, наділений виключними повноваженнями проводити геолого-економічну оцінку запасів корисних копалин, підтвердив необхідність її проведення кожні пять років. Вважає, що наявність чи відсутність рекомендацій Державної комісії по запасах корисних копалин щодо подання підприємством на повторну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки вищевказаного питного родовища питних підземних вод не може бути підставою для звільнення користувача ділянки надр від виконання обовязку, встановленого пунктом 25 Положення (а.с.146-151).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог повністю, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності та обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» () зареєстровано в якості юридичної особи, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатки зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом, штампи (а.с.42-47). За статутом підприємства товариство вправі здійснювати будь які види господарської діяльності, що не суперечать законодавству України. Товариство, зокрема, вправі здійснювати наступні види діяльності (відповідно до Національного класифікатора України ДК 009/2010 «Класифікація видів економічної діяльності»): 3.2.1 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код 35.30); 3.2.2 забір, очищення та постачання води (код 36.00); 3.2.3 каналізація, відведення із очищення стічних вод (код 37.00); 3.2.10 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (код 43.22); 3.2.11 ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (код 33.13); 3.2.12 розвідувальне буріння (код 43.13) (а.с.43,44).

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що основним видом економічної діяльності підприємства є забір, очищення та постачання води (КВЕД 36.00) (а.с.47).

Позивач є платником податків та перебуває на податковому обліку у Державній податковій інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області з 19 серпня 2008 року (а.с.55).

Відповідач Державна податкова інспекція у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області є субєктом владних повноважень, який діє на підставі Положення про Державну фіскальну службу та у спірних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Товариством 22 травня 2012 року отримано спеціальний дозвіл строком на 20 (двадцять) років на користування надрами за № 5557, виданий Державною службою геології та надр України щодо видобування питних підземних вод для господарсько питного водопостачання м. Сєвєродонецьк, ділянка Щедрищевського родовища на підставі протоколу ДКЗ України від 30 травня 2008 року № 1518 (а.с.31,102).

Після протоколу ДКЗ України від 30 травня 2008 року № 1518 іншого видано не було та відповідно повторна геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин ділянки Щедрищівського родовища питних підземних вод, що знаходиться у користуванні підприємства не проводилась. Сумарні розвідані запаси не зростали порівняно з раніше оціненими ДКЗ.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Державною службою геології та надр України 23 січня 2013 року укладено угоду про умови користування ділянкою надр № 5557, яка є додатком до спеціального дозволу на користування надрами, наданого з метою видобування корисних копалин № 5557 від 22 травня 2012 року. З характеристики ділянки надр вбачається, що оцінка експлуатаційних запасів питних підземних вод ділянки Щедрищевського родовища та їх затвердження проводились протягом 2007-2008 років ЗАТ «ВО «Східдонбас - геологія», м. Луганськ (а.с.32-41).

З листа Державного науково виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» від 21 квітня 2016 року, який міститься в матеріалах справи вбачається, що спеціальний дозвіл на користування надрами № 5557 видано позивачу на водоносний горизонт у відкладах верхньої крейди, запаси підземних питних вод по якому затверджені ДКЗ України 30 лютого 2008 року протокол № 1518 з розрахунковим строком експлуатації на 25 років у кількості та за категоріями: В-17,000 тис. м3/добу (а.с.104).

Податковим органом 10 травня 2016 року отримано подану позивачем податкову декларацію за І квартал 2016 року з рентної плати від 06 травня 2016 року, де позивачем визначено податкове зобовязання з рентної плати за звітний період у сумі 287 230,81 грн., у тому числі за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 166752,30 грн. та розрахунок №1 з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин від 25 квітня 2016 року, де позивачем не зазначено номеру державної експертизи запасів корисних копалин ділянки надр, дати складання та року затвердження запасів корисних копалин (а.с.18-30, 84-87).

Податковий орган 18 травня 2016 року листом № 6249/12-14-1203/06 звернувся до позивача з проханням надати письмове пояснення та документальне підтвердження про проведення повторної геолого - економічної експертизи та переоцінки запасів корисних копалин ділянок надр, які використовуються позивачем згідно спеціальних дозволів на користування надрами № 5557 та надати копії висновків, зроблених державною комісією України по запасах корисних копалин у разі її проведення (а.с.16, 100).

Листом від 24 травня 2016 року № 592 підприємство повідомило податковий орган про не порушення вимог законодавства щодо строків проведення повторної геолого - економічної експертизи та переоцінки запасів корисних копалин ділянок надр (а.с.101).

Листом від 11 липня 2016 року № 787 товариство повідомило податковий орган про відсутність обовязку щодо проведення державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин через кожні пять років, внаслідок чого зазначив, що у підприємства відсутнє порушення строку регулярної повторної геолого - економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, що свідчить про безпідставність застосування при розрахунку податкових зобовязань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин підприємству коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки НБУ (а.с.15).

Державною податковою інспекцією у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 у порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» за І квартал 2016 року.

При перевірці відповідачем використано надані платником податків податкову декларацію з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за І квартал 2016 року від 10 травня 2016 року № НОМЕР_2, розрахунок № 1 до декларації з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин від 10 травня 2016 року № НОМЕР_3, бази даних Головного управління Державної фіскальної служби України.

За результатами камеральної перевірки встановлено, що в податковій декларації від 10 травня 2016 року № НОМЕР_2, розрахунку № 1 до неї від 10 травня 2016 року № НОМЕР_3 товариством в порушення вимог пункту 252.16 статті 252 Податкового кодексу України занижені податкові зобовязання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на суму 66 856,40 грн. за рахунок не застосування коефіцієнта рентабельності гірничого підприємства через порушення строку проведення регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України, який діяв у І кварталі 2016 (25%:100*3=0,75).

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 12 липня 2016 року № 1047/12-14-12-03/36048157 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин товариством з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» за І квартал 2016 року» (а.с.11-14, 88, 89), який надісланий позивачу засобами поштового звязку 12 липня 2016 року та отримано останнім 14 липня 2016 року, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи (а.с.90-92).

Вищевказаний акт підписано позивачем 20 липня 2016 року із запереченнями № 826 (а.с.17, 93).

За результатами розгляду заперечень до акту перевірки позивачу податковим органом надано відповідь листом від 25 липня 2016 року № 9153/12-14-12-03/20, який отримано підприємством 02 серпня 2016 року, про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.57-59, 94, 95, 96).

Податковим органом 26 липня 2016 року прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року № НОМЕР_1 про збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «ТАУН СЕРВІС» суми грошового зобовязання на суму 83 570,5 грн. (в тому числі 66 856,4 грн. за податковими зобовязаннями та 16714,1 грн. за штрафними санкціями), яке надіслано підприємству 26 липня 2016 року та отримано останнім 28 липня 2016 року, що підтверджується поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи (а.с.9, 10, 97-99).

Спірне податкове повідомлення-рішення направлено на адресу підприємства листом податкового органу від 26 липня 2016 року № 9200/12-14-12-03/06 та отримано позивачем 28 липня 2016 року, про що свідчить повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності збільшення податковим органом підприємству суми грошового зобовязання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин та застосування штрафних (фінансових) санкцій, що регулюється нормами Податкового кодексу України, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10 січня 2002 року № 2918-III, Положенням про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року № 865 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За вимогами пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Гірничим Законом України визначено поняття гірничого підприємства, відповідно до якого зазначено, що гірниче підприємство це цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об'єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар'єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Підприємство позивача здійснює забір, очищення та постачання води, а тому є користувачем надр та платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, землекористувачем, що проводить господарську діяльність з видобування підземних вод на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Абзацом першим пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року № 865 передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов'язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов що до кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 264 «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин» внесені зміни до пункту 25 Положення та викладено у наступній редакції: «Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі: коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для видобутку за техніко - економічними

умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством; коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, повязаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 2010 року № 1236 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» постанову Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 264 визнано такою, що втратила чинність з 01 січня 2011 року.

Враховуючи, що Постанова Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 264 «Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин», якою внесені зміни до пункту 25 Положення, втратила чинність 01 січня 2011 року, саме з цього періоду пункт 25 Положення діє у редакції викладеній до внесення змін постановою, яка втратила чинність, тобто у редакції, яка діяла до 26 березня 2008 року.

За змістом пункту 26 Положення державна комісія по запасах корисних копалин систематично проводить аналіз державного балансу запасів корисних копалин і дає рекомендації для користувачів надр щодо подання на повторну або первинну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин.

В матеріалах справи відсутні та не надані й під час апеляційного розгляду справи докази того, що державна комісія по запасах корисних копалин, як уповноважений орган виконавчої влади, надавала рекомендації товариству щодо подання на повторну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки вищевказаного родовища пітних підземних вод та не встановлювала строк для цих дій.

За приписами статті 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з: рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; рентної плати за користування надрами в цілях, не повязаних з видобуванням корисних копалин; рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; рентної плати за спеціальне використання води; рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Підпунктом 252.1.1. пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України визначено, що платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є субєкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування обєктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах обєктах (ділянках) надр.

Пунктом 252.16 статті 252 Податкового кодексу України передбачено обчислення податкових зобовязань із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України для гірничих підприємств, що порушили строк регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта, про порушення підприємством пункту 252.16 статті 252 Податкового кодексу України оскільки змістом абзацу першого пункту 25 Положення в редакції чинній до 26 березня 2008 року передбачені випадки проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин, а саме: у разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків; якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими державною комісією по запасах корисних копалин, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Проте, у даному випадку, за наявними матеріалами справи такі випадки відсутні у спірних правовідносинах.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на лист Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України, в якому зазначено, що проведення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні пять років експлуатації ділянки надр, оскільки дійсно вимогами Положення передбачений наведений термін проведення оцінки, проте у даному листі не наведені умови передбачені цим Положенням, які у даному випадку є обовязковими та наведені колегією суддів вище.

Таким чином, твердження відповідача, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин повинна проводитись через кожні п'ять років експлуатації ділянки надр не знайшли свого підтвердження, що свідчить відсутність порушень позивачем строку регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року у справі № 812/915/16 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2016 року у справі № 812/915/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таун Сервіс» до Державної податкової інспекції у місті Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2016 року № НОМЕР_1 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 30 листопада 2016 року. Повний текст ухвали буде складений та підписаний у нарадчій кімнаті 02 грудня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4