Справа № 564/1395/16-а
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1395/16-а

Рядок статзвіту № 18

23 листопада 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП в особі інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Синичич Михайла Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП в особі інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП Синичич М. В. про скасування постанови в справі адміністративне правопорушення серії ПС3 № 006268 винесеної 02 липня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно тексту вказаної постанови, він о 09 год. 15 хв. 02 липня 2016 року у м. Львові, на перехресті вул. Клепарівська - Джерельна, керуючи автомобілем, здійснив зупинку на перехресті та не дотримався вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п.15.9 г та розділу 33.3.3. Правил дорожнього руху.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону. Позивач зазначив, що дійсно того дня рухався на автомобілі Рено Магнум, д.н. НОМЕР_1 з напівпричіпом по одній з вулиць м. Львова, де на під'їзді до перехрестя вул. Клепарівська-Джерельна змушений був зупинитися через завантаженість вулиці іншими транспортними засобами (внаслідок затору) оскільки, його автомобіль великогабаритний і він не міг об'їхати інших учасників дорожнього руху, де і був зупинений інспектором патрульної поліції, який не дивлячись на його пояснення про те, що він знака 3.3 ПДР не бачив, а зупинку здійснив вимушено на під'їзді до перехрестя, а не на ньому, склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та пізніше виніс оспорювану постанову. Вважає вищевказану постанову незаконною, оскільки при її винесені інспектором було допущено ряд порушень норм чинного законодавства, зокрема порушено ст.ст. 268, 276, 278, 279, 280 КУпАП України. З оскаржуваної постанови не вбачається жодного доказу, на підставі якого вона була винесена, що свідчить про відсутність вини в його діях та неправомірність дій інспектора, який виносив оскаржувану постанову. При винесенні оспорюваної постанови посадова особа не з'ясувала всіх обставин справи, що підлягають з'ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи, а саме у самій постанові відсутні посилання на документи чи інформацію, з якої інспектор, що її виносив, зробив висновок про вчинення ним діяння має ознаки адміністративного правопорушення. Вказує, що працівник поліції безпідставно виніс оспорювану постанову. Крім того, працівник поліції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього та виніс постанову не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушив вимоги ст. 276 КУпАП.

Просить позов з викладених підстав задовольнити та скасувати постанову серії ПС3 № 006268 винесену 02 липня 2016 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив заявлені вимоги задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду подав заперечення на позов та просив суд справу розглядати за його відсутності.

Із заперечень представника відповідача вбачається, що о 09 год. 15 хв. 02 липня 2016 року у м. Львові, на перехресті вул. Клепарівська - Джерельна, інспектором Синичичем М. В. було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, який керуючи автомобілем Рено Магнум, д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті та не дотримався вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п.15.9 г та розділу 33.3.3. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постановою серії ПС3 № 006268 від 02 липня 2016 року, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування.

Згідно п. п. 15.9 г Правил дорожнього руху, зупинку заборонено на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Зазначена зона заборони зупинки поширюється на обидві сторони перехресть, забезпечує можливість водієві транспортного засобу займати крайнє праве положення під час повороту праворуч і безпечно виїхати на перехрещення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши заперечення представника відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши докази по справі, дійшов до переконання, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні встановлено, що 02.07.2016 року інспектором патрульної поліції у м. Львів ДПП Синичичем М. В. було винесено постанову серії ПС3 № 006268 від 02 липня 2016 в справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з тим, що 02 липня 2016 року у м. Львові, на перехресті вул. Клепарівська - Джерельна, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Рено Магнум, д.н. НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті та не дотримався вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п.15.9 г та розділу 33.3.3. Правил дорожнього руху.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач, використовуючи свої повноваження, розсудливо, об'єктивно та неупереджено віднісся до зазначених обставин при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов"язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі.

Щодо посилань позивача на незаконний розгляд відповідачем справи на місці та порушення вимог щодо процедури розгляду справи відповідно до вимог ст. 276, 283 КУпАП представник відповідача в своїх запереченнях заперечив і суд з ним погодився з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зокрема, справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно ст. 222 цього кодексу розглядаються органами Національної поліції.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.2 третього розділу вищевказаної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1. ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно, при винесенні постанови поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським з'ясовано факти, які підтверджують вину правопорушника, наведено докази, які підтверджують фактичні обставини справи, постанова відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, а тому суд не вбачає порушень статтей 256, 268, 276, 278, 279 КУпАП, на що посилається позивач в своєму позові.

Твердження позивача щодо порушення відповідачем при винесенні вищевказаної постанови норм чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим суд вважає їх безпідставними, надуманими та такими, що несуть в собі одну єдину мету уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та якою було накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. є законною, правомірною, винесеною з дотриманням чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 251, 268, 272, 279, 287, 288 КУпАП, ст. 17, 71, 112, 122,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП в особі інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП Синичич М. В. про скасування постанови серії ПС3 № 006268 винесеної 02 липня 2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови..

СуддяЛ. А. Грипіч

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2016 року.

Суддя Л.А.Грипіч