Справа № 711/9496/16-а
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/9496/16-а

Номер проваджегння 2-а/711/306/16

23 листопада 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Черкаси Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси лейтенанта ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Халявки Б.Е. при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача та скасувати винесену інспектором постанову серії ПС2 №971134 від 01.11.2016р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент складання постанови він оспорював допущене ним правопорушення, а тому інспектор зобов'язаний був скласти протокол, але цього зроблено не було. Також відповідач відхилив клопотання позивача про ознайомлення із доказами, які підтверджують вчинення правопорушення, та відхилив клопотання про перенесення розгляду справи, що позбавило позивача у реалізації його права на правову допомогу.

Відповідачі суду письмових заперечень не надали.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Про обставини події адміністративного правопорушення відмовився надавати пояснення на підставі ст.63 Конституції України.

Відповідач інспектор Халявка Б.Е. заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч.5 ст.258 КУпАП. Відеофіксація обставин вчиненого позивачем правопорушення відсутня, оскільки на записі відеореєстратора з патрульного автомобілю через погану якість неможливо чітко встановити, що позивач розмовляв по мобільному телефону під час руху керування автомобілем, проте зазначені дії позивача були виявлені особисто відповідачем і його напарником, а тому їх свідчення є доказами на підставі ст.251 КУпАП. Всі дії були вчинені у суворій відповідності із законом, а тому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник УПП у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції в судовому зсіданні також заперечував проти позову та зазначив, що інспектор Халявка Б.Е. діяв в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений законом. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка ОСОБА_3, дослідивши надані сторонами докази судом встановлені наступні обставини справи.

01.11.2016р. о 08год 50хв позивач, керуючи транспортним засобом ОСОБА_4, держ.номер СА5865ВТ, рухався в м. Черкаси по вул. Б. Вишневецького, де був зупинений відповідачем. Підставою зупинки позивача стало те, що під час керування автомобілем водій розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руках, що є порушенням пп. «д» п.2.9 ПДР України.

Після зупинки транспортного засобу позивача відповідач у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, розглянувши справу на місці, виніс постанову серії ПС2 №971134 від 01.11.2016р. /а.с.6/, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та наклав на позивача стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

При цьому відразу після зупинки транспортного засобу позивач заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення та вимагав предявлення йому доказів його вчинення. Позивач наполягав на складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щоб надати йому змогу викласти свої заперечення та пояснення по суті події правопорушення. Також під час розгляду справи позивач повідомив інспектора, що оспорює порушення та адміністративне стягнення, що підтверджується записом з відеореєстратора, встановленого в автомобілі позивача, і поясненнями свідка ОСОБА_3. Проте, інспектор Халявка Б.Е. не виконав зазначених вимог і виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення.

За таких обставин позивач не погоджується з діями відповідача, вважає, що останній порушив процедуру розгляду справи, чим порушив право позивача на захист, а тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України. За таких обставин, субєкт владних повноважень зобовязаний у своїй діяльності приймати рішення:

✓ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

✓ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

✓ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

✓ безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо;

✓ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

✓ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

✓ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

✓ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону). Згідно ст.6 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Порядок здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регулюється положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), ЗУ «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі - Інструкція), та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особами. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч.1 ст.256 КУпАП).

З огляду на положення ст.ст.251, 254, 256 КУпАП вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки засобом фіксації події правопорушення, а й доказом, який підтверджує обставини події правопорушення. Складання протоколу забезпечує повноту фіксації обставин, які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, та сприяє забезпеченню ефективності контролю за прийняттям рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Саме тому законом передбачено, що у разі оспорювання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчиненого порушення та накладеного на неї стягнення, складання протоколу є обовязковим.

Разом з тим, закон передбачає і виключення із загального правила. Так статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол не складається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2 ст.258 КУпАП). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1853 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст.258 КУпАП).

Аналіз змісту ст.258 КУпАП свідчить, що закон не передбачає обовязкового складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, навіть у випадках коли особа оспорює порушення та накладене стягнення. В такому випадку відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП розгляд справи здійснюється уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення і за наслідками розгляду виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною третьою статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: 1) дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; 2) транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); 3) технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; 4) розмір штрафу та порядок його сплати; 5) правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; 6) відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз положень ст.ст.258, 283 КУпАП свідчить, що уповноважена посадова особа у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого відноситься до компетенції такої посадової особи, має право не складати протокол, а розглянути справу на місці вчинення правопорушення і винести постанову, проте така постанова має в обовязковому порядку містити відомості, передбачені ч.2, 3 ст.283 КУпАП, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Тобто, винесена поліцейським в порядку, передбаченому ч.4 ст.258 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має містити посилання на докази, якими підтверджуються обставини події правопорушення.

Отже з правового аналізу змісту ст.ст.251, 253, 258, 283 КУпАП в контексті положень ст.ст.6, 7, 40 ЗУ «Про Національну поліцію» вбачається, що надане законом право посадових осіб Національної поліції не складати протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху компенсується застосуванням поліцейськими засобів фото та/або відео фіксації події правопорушення, які здатні підтвердити безспірність його обставин. У разі відсутності доказів у вигляді фото та/або відео фіксації події правопорушення складання протоколу про адміністративне правопорушення є обовязковим, оскільки в іншому випадку не забезпечується фіксація доказів, які підтверджують обставини події правопорушення., що у свою чергу позбавляє особу, яка притягується до відповідальності, права на належний розгляд справи при оскарженні такої постанови.

Проте, відповідач на зазначене уваги не звернув.

Оспорювана постанова інспектора Халявки Б.Є. не містить даних про технічні засоби фіксації події правопорушення, за яке на позивача накладене стягнення. Крім того, судом встановлено відсутність таких доказів, що підтверджується поясненнями відповідачів та свідка. Посилання інспектора Халявки Б.Є. на наявність інших доказів, якими є його пояснення, пояснення свідка ОСОБА_3, відеозапис з реєстратора позивача не можуть бути обґрунтуванням правомірності дій інспектора, оскільки зазначені докази не зафіксовані належним чином в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на них відсутнє посилання в постанові від 01.11.2016р., а відтак суд не може брати до уваги такі докази, з огляду на положення ч.3 ст.70 КАС.

Інші доводи позовної заяви не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає їх необгрунтованими, але це но може бути підставою для відмови у позові.

За таких обставин, інспектор Халявка Б.Є. при прийнятті постанови не виконав усіх вимог закону та з порушенням належної процедури розгляду питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності виніс рішення, яке не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а відтак позовна вимога про визнання постанови неправомірною та її скасування підлягає задоволенню.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч.2 ст.11 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В позовній заяві позивач вимагає лише визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 01.11.2016р.. Натомість, відповідно до вимог ст.293 КУпАП за наявності підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення суд має прийняте також рішення про надсилання справи на новий розгляд або закриття провадження по справі.

Судом встановлено, що порушення права позивача на належний розгляд справи позбавило його можливості надати та зафіксувати докази на підтвердження обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а невідповідність рішення відповідача вимогам закону є істотним порушенням таких засад провадження по справах про адміністративні правопорушення, як законність, обґрунтованість, розсудливість, пропорційність, забезпечення права на участь у процесі прийняття рішення (право на захист). Ці порушення є достатніми і необхідними для визнання результатів розгляду справи про адміністративне правопорушення сумнівними і неправомірними. За їх наявності рішення не може залишатися в силі, воно підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд, коли обвинувачення у вчиненні правопорушення належить повторно розглянути із дотриманням процесуальних прав обвинуваченої особи.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ст.94 КУпАП судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.6,9,10,11,12,71,100,159,160,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.283-285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси лейтенанта ОСОБА_2 під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та винесення постанови від 01 листопада 2016р. серії ПС2 №971134.

Скасувати постанову серії ПС2 №971134 від 01 листопада 2016р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн, а справу направити до Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції на новий розгляд.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_5