Справа № 821/1113/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1113/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Сердюк О.О.,

за участю:

представників позивача - Ярмощук К.С., Колганової Ю.М.,

представника відповідача - Кравченка П.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, в якому просить, з урахуванням заяви від 07.11.2016 р. про збільшення позовних вимог, визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.07.2016 р. № про донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 4750775,00 грн. та штрафних санкцій в сумі 1 187 693,75 грн.; визнати протиправними дії ГУ ДФС у Херсонській області, які полягають у відображенні в акті перевірки від 01.07.2016 р. №73/21-22-14/04/00131771 висновків про завищення з боку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 р. у сумі 5 187 944,00 грн., про заниження податку на прибуток за 2012 р. на суму 3437 669,00 грн. та податку на додану вартість за грудень 2012 р., січень - лютий 2013 р. на суму 8 477 736,00 грн.; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області від 13.06.2016 р. №268.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що у період з 14.06.2016 р. по 16.06.2016 р. контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (код 00131771), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Українська нафто - газова компанія»(код 37764888) та ТОВ «Квадро - Фінанс» (код 38823123) за період 2012 - 2016 роки.

Підставою для проведення перевірки була ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області, в рамках кримінального провадження №0000027 від 07.04.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5ст. 27, ч.1,ст.212, ч.2 ст.212 КК України.

За результатами даної перевірки складено акт від 01.07.2016 року №73/21-22-14-04/00131771 (далі - акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення:

- п. 138.2 ст. 138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 р. на суму 5 187 944,00 грн. та податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 8188444,00 грн., в тому числі по періодам: за 2012 р. на суму 3 437 669,00 грн., за 2013 р. на суму 4 750 775,00 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 8477 736,00 грн., в тому числі: за грудень 2012 р. на суму 483 324,00 грн., за січень 2013 р. на суму 3 653 949,00 грн. за лютий 2013 р. на суму 4 340 463,00 грн.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що перевіркою встановлено неправомірне віднесення до складу податкового кредиту та витрат на придбання природного газу по податковим накладним та актам приймання - передачі природного газу по податковим накладним та актам приймання - приймання передачі природного газу, виписаними за реквізитами та від імені ТОВ «Українська нафто - газова компанія», які не можуть розглядатися в якості належного підтвердженого кредиту та витрат, оскільки ці податкові накладні та акти - приймання передачі природного газу не мають статусу юридично значимих.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 25.07.2016 р. №, яким ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» збільшену суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 5 938 468,75 грн.

Не погоджуючись із вищенаведеними оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Щодо вимоги позивача про скасування податкового повідомлення - рішення від 25.07.2016 р. № слід зазначити таке.

На стор.8-9 п.3, стор.15-16 п.3.2 акту перевірки ГУ ДФС у Херсонській області стверджує, що в порушення пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.2 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1 ст.44, "198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України ПАТ «Херсонська ТЕЦ» неправомірно віднесено до складу:

- витрат витрати по придбанню задокументованих товарів від ТОВ «Українська нафто газова компанія» за операціями, які не підтверджені первинними документами, в розмірі 46 508 085 грн., у т.ч.: за 2012 рік на суму 16 369 850 грн., за 2013 рік на суму 30 138 235 грн.

- податкового кредиту ПДВ у складі витрат на придбання природного газу по податковим -накладним, виписаним з реквізитами та від імені ТОВ «Українська нафто-газова компанія», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження витрат та податкового кредиту,оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, так як підписані невстановленими особами, в результаті чого сума завищення податкового кредиту ПАТ Херсонська ТЕЦ» становить 9 301 617 грн., у т.ч.: за грудень 2012 року 3 273 969,98 грн., за січень 2013 року 833 333,33 грн. за лютий 2013 року 5 194 314,28 грн.

Як наслідок, на стор.20-21 п.5 акту перевірки ГУ ДФС у Херсонській області стверджує, що перевіркою ПАТ «Херсонська ТЕЦ» встановлено порушення:

- завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на суму 5 187 944 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 8 188 444 грн., в тому числі: за 2012 рік на суму 3 437 669 грн., за 2013 рік на суму 4 750 775 грн.

- занижено податок на додану вартість на загальну суму 8 477 736 грн., в тому числі: за грудень 2012 року на суму 483 324 грн., за січень 2013 року на суму 3 653 949 грн., за лютий 2013 року на суму 4 340 463 грн.

В акті перевірки з посиланням на копію протоколу допита свідка - керівника ТОВ «Українська нафто-газова компанія» ОСОБА_4 від 10.05.2016 року зазначено: «Підпис, який значиться на документах ТОВ «Українська нафто-газова компанія» установчі документи, податкові накладні, акти приймання - передачі, декларації з ПДВ та податку на прибуток підприємства, договори, додаткові угоди та ін..) від імені директора ОСОБА_4, яка відповідно до вище викладеного протоколу допиту від 10.05.2016 року надала пояснення про те, що не укладала та не підписувала з будь-якими суб'єктами господарювання договорів, не реалізовувала товар, не надавала послуги, не складала та не підписувала податкову звітність, не отримувала грошові кошти і т.д., є недійсним. А враховуючи, що підпис особи, яка склала первинні документи, є обов'язковим реквізитом, то в такому випадку такі документи не мають юридичної сили первинних документів» (стор.5-7 акту перевірки).

На запит ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від 01.09.2014 №19224322 з Державної реєстраційної служби України отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, згідно якого засновником ТОВ «Українська нафто - газова компанія» є ОСОБА_4 з 21.06.2011 року.

Згідно довідки про взяття на облік платників податків ТОВ «Українська нафто - газова компанія» (СДРПОУ 37764888) перебуває на обліку у Основ'янській МДПІ м. Харкова Червонозаводський р-н) (код ДПІ - 2038) починаючи з 22.06.2011 року за № 25861, керівник ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1. Згідно свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 200038360 ТОВ «Українська нафто - газова компанія» зареєстровано платником ПДВ 29.03.2012 р. з ІПН 81. Дане свідоцтво платника ПДВ було анульоване лише 24.06.2014 року.

Слід зазначити, що визнання підпису на документах та самих документів недійсними не відноситься до компетенції як експертів-економістів, так і ревізорів ДФС, а є прерогативою судово-слідчих органів. Законодавство України не встановлює обов'язок суб'єкта господарювання перевіряти належність підпису на документах саме особі, від імені якої доставлений.

Також, платник податків не повинен та не може нести відповідальність за діяльність його контрагентів або за можливу недостовірність відомостей про них чи відсутність у контрагентів тієї чи іншої документації.

Згідно з нормами Цивільного Кодексу України №435-IV від 16.01.2003 p., Господарського Кодексу України №436-IV від 16.01.2003 р., Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року № 755-IV, контрагент ПАТ Херсонська ТЕЦ» за Договором купівлі-продажу природного газу № П/12-281/422 від 19.12.2012 року - ТОВ «Українська нафто-газова компанія», є окремою юридичною особою - суб'єктом права, окремим платником податків, який несе особисту відповідальність, в тому числі, з гідно з податковим законодавством щодо несплати податку на прибуток та податку на додану вартість, що відповідає вимогам статті 61 Конституції України про індивідуальний характер відповідальності, тобто, відповідати має саме той, хто припустився порушення. У разі невиконання контрагентом платника податків - постачальником за договором, зобов'язань по сплаті податку до бюджету, негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податків - підприємства, що отримує товари, роботи, послуги, права на витрати та податковий кредит за наявності первинних документів та податкових накладних як документального підтвердження. Чинне податкове законодавство не висуває обов'язку платника податку при отриманні податкової накладної від постачальника, перевірки усіх даних, зазначених у податковій накладній, а також отримувати документальне підтвердження цих даних.

Отже, неправомірно зменшувати витрати та податковий кредит лише на підставі свідчень про недійсність підпису на документах однієї зацікавленої особи - підписанта за відсутності чітких, об'єктивних та суттєвих доказів (почеркознавча експертиза підписів, допит інших свідків, результати розслідування).

Реальність проведення господарських операцій та право на відображення витрат та податкового кредиту по даному контрагенту-постачальнику підтверджено ПАТ «Херсонська ТЕЦ» шляхом надання первинних документів, закріплених підписом і печаткою ТОВ «Українська нафто-газова компанія», на які йдеться посилання в акті перевірки.

Договір на постачання природного газу для виробництва електроенергії від 19.12.2012р. №П12-281/422 укладений з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» у відповідності з п. 9 станови КМУ №1729 «Про забезпечення споживачів природним газом», яким встановлено, що постачання природного газу промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання здійснюється в обсягах, що не перевищують нормативів, встановлених ліцензійними умовами.

ТОВ «Українська нафто-газова компанія» здійснювала свою діяльність на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом Серія АГ №507498, виданою 23.09.2011 р. Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ), а також легітимними на той час установчими документами, в тому числі: запису державного реєстратора в ЄДРПОУ 21.06.2011 №1 050613 (засновник ОСОБА_4 з 21.06.2011); довідки про взяття на облік платника податків з 22.06.2011 р. за №25861 (керівник ОСОБА_4 НОМЕР_1) та свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ №200038360 з 29.03.2012, виданих Основ'янською МДПІ м.Харкова (Червонозаводськнй р-н) (код ДПІ - 2038). Дане свідоцтво платника ПДВ було анульоване лише 24.06.2014 р.

При обранні постачальника промислового природного газу для виробництва електроенергії (власних потреб) підприємство керувалося Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» №2467- IV від 8 липня 2010р., згідно ст.9 якого «діяльність суб'єктів ринку природного газу проводиться на принципах вільного вибору постачальників природного газу»... Статтею 19 даного закону встановлено: «споживач має право на вільний вибір постачальника».

На виконання норм чинного законодавства при виборі постачальника газу адміністрація підприємства керувалась більш прийнятними умовами угоди, запропонованою ТОВ «Українська нафто-газова компанія» стосовно порядку розрахунків за спожитий газ та його вартості. Згідно договору №П12-281/422 від 19.12.2012р. з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» ціна природного газу за 1000м3 без урахування ПДВ, цільової надбавки до затвердженого тарифу, тарифів на транспортування, розподіл та постачання складає 3 500,83 грн., в той час як по договору з НАК «Нафтогаз України» № 208-Пр-33 від 31.08.12р. - 3 509,00 грн.

На підставі договору купівлі-продажу природного газу для виробництва електроенергії від 19.12.2012 р. № П/12-281/422 та актів приймання-передачі природного газу підприємством отримано від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» природний газ у грудні 2012 року, січні - лютому 2013 року обсягом 13 024,387 тис.м3 вартістю 55 809 705,64 грн. (в т.ч. ПДВ 9 301 617,60 грн.): Акти приймання - передачі природного газу ТОВ «Українська нафто - газова компанія» за період грудень 2012 року, січень - лютий 2013 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» Єдина газотранспортна система України - це виробничий комплекс, що складається з магістральних газопроводів та газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та інших організаційно технологічно пов'язаних з ними об'єктів та споруд, призначених для транспортування, розподілу і зберігання природного газу.

Згідно ст.44 Закону України «Про нафту і газ» у межах Єдиної газотранспортної системи України відповідно до закону діють обов'язкові для всіх організаційних структур виробнича дисципліна, правила надання оперативної інформації про обсяги газопостачання, об'єм, режими транспортування і споживання газу, обліковий час, порядок взаємодії структур системи у разі виникнення ускладнень з газопостачанням в окремих регіонах України під час різких похолодань, аварій, планового ремонту.

В Україні діє єдина централізована диспетчерська система оперативно-технологічного управління виробництвом, передачею та постачанням природного газу.

Постачання газу споживачу здійснюється шляхом його транспортування через магістральні трубопроводи (транспортування здійснює виключно відповідна філія ПАТ «Укртрансгаз») до газорозподільних мереж.

У свою чергу газорозподільне підприємство (у Херсонській області - ПАТ «Херсоноблгаз») транспортує природний газ кінцевому споживачу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» газорозподільне підприємство суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює транспортування природного газу газорозподільними мережами безпосередньо споживачам, у власності чи в користуванні якого перебувають газорозподільні мережі та інші виробничі об'єкти та який здійснює щодо них функції з оперативно-технологічного управління.

Відповідно до ст. 7-1 цього Закону експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Факт отримання ПАТ «Херсонська ТЕЦ» природного газу від ТОВ «Українська нафто- газова компанія» обсягом 13 024,387 тис.м3 у грудні 2012 року, січні - лютому 2013 року в акті перевірки не заперечується та підтверджується третіми сторонами: актами газорозподільних організацій ПАТ «Херсонгаз» та ЛАТ «Укртрансгаз» філія «УМГ Харківтрансгаз» Херсонське ЛВУМГ» на транспортування природного газу газорозподільними мережами від постачальника ТОВ «Українська нафто - газова компанія» до пункта споживання ПАТ «Херсонська ТЕЦ»: Акти приймання - передачі послуг по транспортуванню природного газу газорозподільними мережами ПАТ «Херсонгаз» відповідно до договору №08/31-1077 від 30.09.2011 р. від постачальника ТОВ «Українська нафто - газова компанія» до пункта споживання: Акти приймання - передачі послуг по транспортуванню природного газу по магістральним ізопроводам ПАТ «Укртрансгаз» філія «УМГ Харківтрансгаз» Херсонське ЛВУМГ» відповідно до договору №105/006/428 від 12.12.2012 від постачальника ТОВ «Українська нафто - газова компанія» до пункта споживання ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за період грудень 2012 року, січень - лютий 2013року.

ПАТ «Херсонська ТЕЦ» звернулось із запитом до газорозподільної організації, зокрема, до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з проханням надати інформацію, чи були у ТОВ «Українська нафтогазова компанія» наявні планові обсяги постачання природного газу за період, оскільки згідно ст. 21 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» газотранспортні та газорозподільні підприємства мають право на обмеження або припинення транспортування і постачання природного газу споживачам у разі не виділення їм планових обсягів постачання природного газу (лімітів).

Слід зазначити, що транспортування природного газу кінцевому споживачу можливе лише при умові підтвердження постачальником наявних планових обсягів споживання природного газу.

Листом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» № 6-4906/22/1-16 від 26.07.2016 року щодо надання інформації ПАТ «Херсонська ТЕЦ», визначено, що ТОВ «Українська нафто-газова компанія» було реалізовано споживачам через газорозподільні мережі ПАТ «Херсонгаз» природний газ в наступних обсягах: в грудні 2012 року - 5 573, 641 тис. куб. м, в січні 2013 року 5 500, 229 тис .куб. м та у лютому 2013 року - 4 842, 738 тис. куб. метрів. В той же час, відповідно до реєстрів фактично протранспортованих обсягів природного газу газовими мережами ПАТ «Херсонгаз» з ресурсів ТОВ «Українська нафто-газова компанія» для ПАТ Херсонська ТЕЦ» було протранспортовано такі обсяги природного газу: в грудні 2012 року - 584, 305 тис. куб. м, в січні 2013 року - 4 718, 082 тис. куб. м та у лютому 2013 року - 3 722, 000 тис. ку. метрів.

В порушення Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Мінфіна від 20.08.2015 року № 727 ДФС не дослідило та не врахувало всіх обставин справи, що підтверджується листом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» № 6- 4906/22/1-16 від 26.07.2016 року.

Отриманий у грудні 2012 року та січні - лютому 2013 року природний газ обсягом 40 638 274 куб.м. (в т.ч. від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» - 13 024 387 куб.м., решта - від ПАТ «НАК «Нафтогаз України») в повному обсязі було використано ПАТ Херсонська ТЕЦ», в тому числі на: 13 239 799 куб.м. - для вироблення електричної енергії; 27 398 475 куб.м. - для вироблення теплової енергії, з яких: 21 713 126 куб.м. - теплова енергія для населення.

З 13 239 799 куб.м природного газу, направлених для вироблення електричної енергії, у грудні 2012 року та січні - лютому 2013 р. ПАТ «Херсонська ТЕЦ» було вироблено 61014220 кВт електричної енергії, в тому числі: 46493934 кВт. - час - для ДП «Енергоринок»; 14520286 кВт.-час - на власні потреби.

Вартість реалізованої електричної енергії включена підприємством до складу доходів та податкових зобов'язань з ПДВ у грудні 2012 р. та січні - лютому 2013 р.

За отриманий природний газ у грудні 2012 р. та січні - лютому 2013 року ПАТ «Херсонська ТЕЦ» в повному обсязі сплачено постачальнику ТОВ «Українська нафто - газова компанія» в розмірі 55 809 705,64 грн. ( в т.ч. ПДВ 9 301 617,60) протягом грудня 2012 р.- березня 2013 р: платіжні доручення ПАТ «Херсонська ТЕЦ» за природний газ постачальнику ТОВ «Українська нафто - газова компанія» згідно договору №П/12-281/422 від 19.12.2012 р. за період грудень 2012 р., січень - лютий 2013 р.: від 27.12.2012 р. №5171, від 28.12.20012 р. №5203, від 04.01.2013 р. №23, від 08.01.2013 р. №52, від 09.01.2013 р. №72, від 11.01.2013 р. №100, від 11.01.2013 р. №101, від 16.01.2013 р. №148, від 14.01.2013 р. №105, від 16.01.2013 р. №149, від 17.01.2013 р. №162, від 01.02.2013 р. №315, від 04.02.2013 р. №359, від 06.02.2013 р. №376, від 07.02.2013 р. №405, від 11.02.2013 р. №430, від 11.02.2013 р. №448, від 12.12.2013 р. №449, від 12.02.2013 р. №452, від 13.02.2013 р. №472, від 14.02.2013 р. №491, від 18.02.2013 р. №537, від 28.02.2013 р. №677, від 01.03.2013 р. №659, від 01.03.2013 р. №679, від 01.03.2013 р. №706, від 11.03.2013 р. №807, від 12.03.2013 р. №812.

Відповідно до Витягу з реєстру податкових накладних, отриманого 11.07.2016 р. від Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на запит підприємства №317081, в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані податкові накладні на загальну суму 55 809 705,64 (в т.ч. ПДВ 9301617,60 грн.), складені ТОВ «Українська нафто - газова компанія» і підписані електронним цифровим підписом керівника ОСОБА_4, на постачання природного газу ПАТ «Херсонська ТЕЦ» у грудні 2012 р. та січні - лютому 2013 р.: податкові накладні ТОВ «Українська нафто - газова компанія» по постачанню природного газу відповідно до Договору №П/12-281/422 від 19.12.2012 р. за період грудень 2012 р., січень - лютий 2013 р.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 135.2. статті 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлюється, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з пунктом 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Враховуючи, що позивачем, як доказ здійснення господарської операції, були надані суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксують факт здійснення господарської операції, суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом безпідставним.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача щодо формування валових витрат по взаємовідносинах з ТОВ «Українська нафто - газова компанія».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на підставі наявних належно оформлених первинних документів податкового обліку позивач правомірно включив до складу валових витрат у перевіряємому періоді витрати по взаємовідносинам з контрагентом, у зв'язку з чим висновки акту перевірки про порушення позивачем п. 138.2 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) є необґрунтованими та безпідставними.

Вищезазначені висновки суду, щодо реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом ТОВ "Українська нафто - газова компанія" за договором купівлі - продажу природного газу №П/12-281/422 від 19.12.2012 р. та відсутність порушень податкового законодавства при здійсненні зазначеної господарської операції, узгоджуються із висновками експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи від 04.08.2016 р. №07/07-16.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 25.07.2016 р. № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо посилання представника відповідача на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова Харківської області від 07.09.2016 р. №646/8865/16-к як на підставу відмови у задоволенні позову, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 07.09.2016 р. №646/8865/16-к клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України у межах кримінального провадження №0000174 від 03.08.2016 р., про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності - задоволено частково; звільнено підозрювану ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності; у задоволенні клопотання в частині встановлення незаконності формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток підприємств контрагентами ТОВ «Українська нафто - газова компанія», що як наслідок призвело до ухилення ними від сплати податків та можливість в подальшому здійснювати прикриття незаконної діяльності живому сектору економіки - відмовлено.

Як вбачається з даної ухвали, у межах кримінального провадження №0000174 від 03.08.2016 р. провадилось досудове розслідування тільки стосовно ОСОБА_4 і тільки стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України.

Також, в даній ухвалі суд звернув увагу на обов'язковість врахування правового висновку Верховного Суду України, який міститься в Постанові від 03.03.2016 р. у справі №5-347кс15 (ст. 458 КПК України), згідно із яким не припустимим є встановлення преюдиціальних фактів щодо осіб, які не є учасниками даного конкретного кримінального провадження. Як зазначає Верховний Суд України, встановлення такої преюдиції суперечить передбаченим ст.7 КПК України загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої ст. 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За таких обставин, суд не може надати оцінку законності чи незаконності, наявності підстав чи безпідставності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємствами - контрагентами ТОВ «Українська нафто - газова компанія», оскільки б це привело до порушення загальних засад кримінального судочинства (ст.129 Конституції України та ст.7 КПК України) таких як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.4 ч.2 ст. 129 Конституції України, ст. 22 КПК України), забезпечення права на захист (п.6 ч.2 ст.129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України), тощо, а також, не відповідало б правовому висновку Верховного Суду України, зробленого в вищезазначеній постанові.

Понад це суд констатує, що відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7, ст.17 КПК України в Україні діє презумпція невинуватості. Згідно ч.2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд зазначає, що визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 205 КК України з огляду на презумпцію невинуватості та індивідуальний характер юридичної відповідальності не призводе автоматично до встановлення фактів незаконності формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат з податку на прибуток підприємств контрагентами ТОВ «Українська нафто - газова компанія» та не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії ГУ ДФС у Херсонській області, які полягають у відображенні в акті перевірки від 01.07.2016 р. №73/21-22-14/04/00131771 висновків про завищення з боку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 р. у сумі 5 187 944,00 грн., про заниження податку на прибуток за 2012 р. на суму 3437 669,00 грн. та податку на додану вартість за грудень 2012 р., січень - лютий 2013 р. на суму 8 477 736,00 грн., суд зазначає.

Судом в судовому засіданні встановлено, що за результатами здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Херсонська ТЕЦ» (код 00131771), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Українська нафто - газова компанія»(код 37764888) та ТОВ «Квадро - Фінанс» (код 38823123) за період 2012 - 2016 роки, не приймалося контролючим органом податкових повідомлень - рішень стосовно завищення з боку ПАТ «Херсонська ТЕЦ» від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2013 р. у сумі 5 187 944,00 грн., про заниження податку на прибуток за 2012 р. на суму 3437 669,00 грн. та податку на додану вартість за грудень 2012 р., січень - лютий 2013 р. на суму 8 477 736,00 грн., а прийнято тільки податкове повідомлення - рішення від 25.07.2016 р. №, яким ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» збільшену суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 5 938 468,75 грн.

Суд зазначає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо платник податків вважає, що цими рішеннями, діями його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (стаття 2, підпункт 1 пункту 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи податкового органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.

Висновки, викладені в акті, а так само дії по складанню акту перевірки, в якому зафіксовано порушення платником податків вимог чинного законодавства не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу і є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів щодо встановлених в ході перевірки порушень, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Вищенаведена позиція застосування норм матеріального права відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справ № 21-237а13.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області від 13.06.2016 р. №268, суд зазначає наступне.

Як на підставу скасування зазначеного наказу позивач посилається на те, що питання взаємовідносин ПАТ «Херсонська ТЕЦ» з ТОВ «Українська нафто - газова компанія» та ТОВ «Квадро - Фінанс» вже були предметом дослідження органами фіскальної служби під час інших планових та позапланових перевірок, що проводились податковими органами та в подальшому, органами фіскальної служби протягом 2013 - 2016 р., що передували позаплановій документальній виїзній перевірці проведеної згідно наказу ГУ ДФС України у Херсонській області від 13.06.2016 р. №268. Тому позивач вважає, що підстави для проведення повторної перевірки господарської діяльності ПАТ «Херсонська ТЕЦ» по зазначеним періодам відсутні.

Суд не погоджується з даною позицією позивача, виходячи з наступного.

Документальна позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі - ПАТ «Херсонська ТЕЦ») (код 00131771), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ „Українська нафтогазова компанія" (код 37764888) та ТОВ „Квадро-Фінанс" (код 38823123) за період 2012-2016 року проведена Головним управлінням ДФС у Херсонській області, на підставі ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), у зв'язку з отриманням ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області Гонтар Д.О., в рамках кримінального провадження №0000027 від 07.04.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5ст. 27, ч.1,ст.212, ч.2 ст.212 КК України.

Як вже зазначалося судом, за результатами перевірки складено акт від 01.07.2016 №73/21-22-14- 04/00131771 та встановлені порушення вимог податкового законодавства.

Зазначена перевірка проведена на підставі ухвали суду (слідчого судді), яка є обов'язковою до виконання та оскарженню не підлягає.

Обов'язковість виконання судових рішень визначена ст.124 Конституції України, ст.14 Цивільного процесуального кодексу України

Умови та порядок допуску посадових осіб органів ДПС до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок передбачено ст. 81 Податкового кодексу України.

Посадові особи органу ДФС мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених Податковим кодексом України, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, встановлених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, зазначених у направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків цих документів або пред'явлення зазначених документів, оформлених з порушенням вимог, встановлених п. 81.1 ст. 81 цього Кодексу, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу ДПС до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначено вище, не дозволяється.

У разі відмови платника податків у допуску посадових осіб органу ДФС до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Податковий контроль, згідно п. 61.1. п. 61.2 ст. 61Податкового кодексу України, це - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Таким чином, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, постанова від 24 грудня 2010 року (справа за позовом ТОВ «Foods and Goods LTD» до ДПІ у Калінинському районі м. Донецька), саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необгрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп-в справі № 3/35-313 вказано, що «...за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008р. № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому; що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

За результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено акт перевірки.

Враховуючи, що податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, оспорювані дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необгрунтованих обов'язків, а відтак, задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконними дій не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки такий наказ та дії відповідача не є юридично значимими для позивача.

В спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов'язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Суд зазначає, що дана перевірка позивача була проведена на виконання ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області Гонтар Д.О., в рамках кримінального провадження №0000027 від 07.04.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5ст. 27, ч.1,ст.212, ч.2 ст.212 КК України, а тому норми ч. 78.2 ст.78 Податкового кодексу України щодо заборони проведення повторної перевірки не можуть бути застосовані в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області від 13.06.2016 р. №268 не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Частиною 3 статті 94 КАС України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 25.07.2016 р. №, яким ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» збільшену суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 5 938 468,75 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 4750775,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1187693,75 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" ( ) сплачений судовий збір в сумі 89 077,03 грн. (Вісімдесят дев'ять тисяч сімдесят сім гривень 03 коп.) шляхом безспірного списання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.1