Справа № 821/1035/16
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1035/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до Відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про арешт майна № 43638569 від 09.09.2014 р,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект" (далі - позивач або ТОВ "Кей - Колект" ) звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області (далі - відповідач або ВДВС Генічеського РУЮ Херсонської області), третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про арешт майна № 43638569 від 09.09.2014 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.08.2008 р. ОСОБА_2 уклала з АКІБ "УкрСиббанк" кредитний договір №0. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладений іпотечний договір від 29.08.2008 р. За умовами договору ОСОБА_2, як іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером АДРЕСА_1 Обтяження згідно вищезазначеного іпотечного договору відступлено ТОВ "Кей - Колект" та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 11.06.2012 р. ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей - Колект" відповідно до договору факторингу №4 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору. 30.06.2016 р. позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно ОСОБА_2, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 29.08.2008 р. накладено арешт ВДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області відповідно до постанови №43638569 від 09.09.2014 р. Позивач вважає дії відповідача такими, що порушують його права.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи, врахувавши позицію представника позивача, адміністративний позов та документи покладені в його основу, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

29 серпня 2008 р. ОСОБА_2 уклала з АКІБ "УкрСиббанк" кредитний договір №0. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором укладений іпотечний договір від 29.08.2008 р. За умовами договору ОСОБА_2 як іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами наступне нерухоме майно, а саме: житловий будинок під номером АДРЕСА_1

Обтяження згідно вищезазначеного іпотечного договору відступлено ТОВ "Кей - Колект" та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. 11.06.2012 р. ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ "Кей - Колект" відповідно до договору факторингу №4 свої права вимоги за зобов'язаннями позичальника по кредитному договору.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30.06.2016 р. позивач звернувся до нотаріуса, з відповіді якого стало відомо, що ОСОБА_2 заборонено здійснювати відчуження будь - якого майна, у тому числі майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 29.08.2008 р., арешт накладено постановою ВДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області №43639569 від 09.09.2014 р.

Також, судом встановлено, що 12.03.2015 р. до ВДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області на виконання надійшов виконавчий лист, виданий Голопристанським районним судом від 22.04.2014 р. №654/2546/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Кредекс Фінанс" боргу в сумі 818035,11 грн.

09.09.2014 р. ВДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження з накладенням арешту на транспортні засоби IVEKO 35S11 (2000 р.в.) державний номер НОМЕР_1, MAN 8.113 (1997 р.в.) державний номер НОМЕР_2 TOYOTA LAND CRUISER (2008 р.в.) державний номер НОМЕР_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Позивачем в якості доказу надано суду Інформаційну довідку з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 30.06.2016р. де зазначено:

- Обтяження №6934516 від 09.09.2014 р., яке накладено державним реєстратором за постановою ВДВС Голопристанського РУЮ, на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2;

- Відомості з Державного реєстру іпотек вказують на те, що ТОВ "Кей - Коллект" є іпотекодержателем будинку по АДРЕСА_1 що належить іпотекодавцю ОСОБА_2

Отже, інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого підтверджується перебування в іпотеці ТОВ "Кей - Коллект" житлового будинку по вул. Спортивна, 27, м. Гола Пристань, Херсонська область.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Абзацами 5, 6,7 статті 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до п. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

- виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

- якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Так, виконавчий лист на підставі винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.09.2014 р. ВП № 43638569 видано 22 квітня 2014 року, тоді як договір застави між ОСОБА_2 укладено з АКІБ "УкрСиббанк" іпотечний договір 29.08.2008 р.

Обтяження згідно вищезазначеного іпотечного договору відступлено ТОВ "Кей - Колект" договором від 12 грудня 2011 року та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.

Отже, суд робить висновок, що ТОВ "Кей - Колект" має переважне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження", про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав доказів надсилання повідомлення про накладення арешту на майно.

Проаналізувавши матеріали справи суд робить висновок, що державним виконавцем не правомірно винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 вересня 2016 року ВП № 43638569 в частині арешту житлового будинку під номером АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідачем не доведено правомірність дій щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 вересня 2016 року ВП № 43638569 в частині арешту житлового будинку під номером АДРЕСА_1

Враховуючи наведене, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект" до Відділу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про арешт майна № 43638569 від 09.09.2014 р. в частині.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 128, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову в частині арешту майна, а саме, житлового будинку АДРЕСА_2 на який накладено постановою № 43638569 від 09.09.2014 р. Відділом державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" () судові витрати в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 грудня 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 11.5