Справа № 804/15258/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2016 рокусправа № 804/15258/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Сафронової С.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці (далі - УМВС України на Придніпровській залізниці), Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) в якому з урахуванням уточнень просить скасувати наказ УМВС України на Придніпровській залізниці № 80 о/с від 21.08.2015 року про звільнення її з посади слідчого Слідчого відділу УМВС України на Придніпровській залізниці; зобов'язати МВС України поновити її на зазначеній посаді та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Комісії з ліквідації лінійного відділу на станції Дніпропетровськ УМВС України на Придніпровській залізниці № 80 о/с від 21.08.2015 року в частині звільнення в запас з постановкою на військовий облік за п. 64 «г» (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 з 31.08.2015 року та зобов'язати МВС України поновити ОСОБА_2 на службі в органах МВС України з 31.08.2015 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, УМВС України на Придніпровській залізниці, МВС України подано апеляційні скарги, в яких апелянти просять постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.41 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 06.08.2007 року проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 12.12.2013 року на посаді слідчого Слідчого відділу УМВС України на Придніпровській залізниці та з 20.11.2014 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до приписів ст.179 КЗпП.

21.08.2015 року наказом УМВС України на Придніпровській залізниці № 80 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ з посади слідчого Слідчого відділу УМВС України на Придніпровській залізниці у запас Збройних Сил відповідно до п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення №114) на підставі наказів МВС України №664 від 08.06.2015 року та №741 від 22.06.2015 року щодо ліквідації УМВС України на Придніпровській залізниці та скорочення усіх посад.

Як встановлено приписами п. 17 Положення №114, вагітні жінки і матері з числа осіб рядового і начальницького складу користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством.

Тобто вказаною нормою права визначено, що на вагітних жінок і матерів з числа осіб рядового і начальницького складу розповсюджуються гарантії, які визначені, в тому числі, і іншим законодавством України, зокрема, загальним трудовим законодавством, яким є Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України), згідно положень ст.179,184 якого встановлена заборона звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років за ініціативною роботодавця, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Із матеріалів справи вбачається, що про власне звільнення позивач фактично дізналася з листа УМВС України на Придніпровській залізниці №5/5907 від 24.09.2015 року, який отримала 31.09.2015 року.

Крім того, при звільненні з займаної посади УМВС України на Придніпровській залізниці не пропонувалися позивачу інші посади в органах внутрішніх справ, а також рапорт щодо звільнення її зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів за п. 64 «г» Положення №114 позивачем самостійно не подавався.

Викладене свідчить, що відповідачем УМВС України на Придніпровській залізниці при звільненні позивача з займаної посади за п. 64 «г» Положення №114 порушені приписи чинного законодавства, а тому є вірними висновки суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу № 80 о/с від 21.08.2015 року.

Із матеріалів справи вбачається,і зазначена обставина не заперечується сторонами, що позивач з 20.11.2014 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, заробітна плата за цей період часу їй не нараховувалася, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено спричинення їй діями відповідачів матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги в частині покладання на відповідача МВС України обов'язку поновити позивача на службі, суд першої інстанції не врахував, що з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015 року (далі - Закон №580-VІІІ) втратив чинність Закон України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 року, та згідно постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 року усі територіальні органи МВС України ліквідовані.

Як встановлено приписами Закону №580-VІІІ, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції за власним бажанням та у спосіб, визначений п. 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VІІІ шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, при дотриманні умов, які пред'являються до осіб, які призначаються на посаду поліцейського.

В силу викладеного колегія суддів вважає, що задоволення позову в частині обов'язку поновити позивача на службі без перевірки відповідності умовам, передбаченим Законом №580-VІІІ, які пред'являються до осіб, які призначаються на посаду поліцейського, суперечить чинному законодавству, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, а постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Керуючись п.2 ст.198, 201, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року змінити, виключити абзац третій резолютивної частини постанови.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.В. Чабаненко