Справа № 310/7127/16-а
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7127/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

у складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

уврозглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП у м. Києві капрала поліції Королюк Ганни Анатоліївни, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Києві, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У позові вказав, що 02.10.2016 року поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП у м. Києві капралом поліції Королюк Г.А. було винесено Постанову серії АР№279213 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту Постанови, ОСОБА_1 02.10.2016 року, приблизно о 7 год. 55 хв., керуючи автомобілем КІА PICANTO, державний номер НОМЕР_1, здійснив стоянку зупинку під естакадою, по проспекту Науки,2 в м. Києві, в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.15.10 ПДР України.

Вважає, що вказана Постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зупинила його 02.10.2016 року о 7 год. 50 хв. За адресою: пр.. Науки, 2 в м. Києві, та звинуватила його в тому, що він здійснив стоянку зупинку під естакадою за зазначеною адресою в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.15.10 ПДР України.

Також 02.10.2016 року за тією ж адресою: пр. Науки, 2 в м. Києві, тобто безпосередньо на місці, де був він зупинений , відповідач винесла Постанову серії АР№279213 про застосування до нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Зазначає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки нею ж зупиненого транспортного засобу, відповідач не надала йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. Крім того, відповідач проігнорувала вимоги ч. 2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливлює виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Просив скасувати Постанову серії АР №279213 від 02.10.2016 року поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кмєві капрала поліції Королюк Ганни Анатоліївни по страві про адміністративне правопорушення від 02.10.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, письмові заперечення на позов не подали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересання людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що 02.10.2016 року поліцейським роти №1 батальйону №2 УПП у м. Києві капралом поліції Королюк Г.А. було складено постанову серії АР №279213 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови, 02.10.2016 року о 7 год. 55 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем КІА PICANTO, державний номер НОМЕР_2, здійснив стоянку зупинку під естакадою, по пр. Науки, 2 в м. Києві в зоні дії знаку 3.34, чим порушив п.15.10 ПДР України. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до підпункту 15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка. Згідно п.15.9 ПДР України зупинка забороняється на естакадах і під ними.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечень проти адміністративного позову відповідачем до суду не подано.

Як на підставу для скасування оскарженої постанови позивач посилається на незаконність розгляду справи на місці зупинки автомобіля; позбавлення його можливості скористатися в повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушення відповідачем процедури розгляду справи, а саме порядку, встановленому ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, вказано наступне.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення регулювання відносин у сері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року статтю 258 КУпАП було доповнено частиною другою наступного змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, за вчинення якого був притягнутий до адміністративної відповідальності позивач, відноситься до адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, а тому за правилами ч.2 ст. 258 КУпАП відповідач не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення.

Процедура розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачена частиною 2 ст. 258 КУпАП і узгоджується з рішенням Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, який вказав що розгляд справ посадовою особою у порядку скороченого провадження може бути застосований лише у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган ( посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 1.10 ПДР України автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій). Естакада - інженерна споруда для руху транспортних засобів та (або) пішоходів, підняття однієї дороги над іншою у місці їх перетину, а також для створення дороги на певній висоті, яка не має з'їздів на іншу дорогу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, невірно вказана адреса скоєння адмінправопорушення, оскільки місце під естакадою не може мати поштову адресу: м. Київ, пр. Науки, 2.

Доводи позивача, щодо зупинення його автомобіля під естакадою саме відповідачем, останнім також не спростовані.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач вказав, що відповідач самостійно винесла оскаржену Постанову в службовому автомобілі та не надала йому можливості в повній мірі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема не були вирішені його клопотання, не були досліджені докази, не було надано можливості подати свої письмові пояснення та висловити свої заперечення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У порушення вимог ст. 71 КАС України доказів, на спростування зазначених вище тверджень позивача, відповідач суду не надав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вказане вище у сукупності, обставини встановлені судом у судовому засіданні, суд вважає, що за таких обставин, винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Не підлягає задоволенню позов в частині вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки дане питання вирішується в порядку, передбаченому КУпАП.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої ст. 171-2 КАС України. Положення частини другої ст. 171-2 КАС України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 17, 122, 158, 160-162, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати Постанову серії АР №279213 від 02.10.2016 року поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кмєві капрала поліції Королюк Ганни Анатоліївни по страві про адміністративне правопорушення від 02.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.І. Крамаренко