Справа № 642/7039/16-а
Суддя: Бондаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/7039/16-а
Провадження № 2а/642/300/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бондаренко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова, в якому просить суд: визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати провести перерахунок пенсії з 01.11.2014 з урахуванням середнього заробітку по Україні для призначення і перерахунку пенсії, що передує року звернення за перерахунком пенсії (використати розмір середнього заробітку за 2013 рік в розмірі 2 700,98 грн.).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером за віком при повному стажі та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова. Після призначення пенсії продовжує працювати. Маючи 24 роки страхового стажу, після призначення пенсії, позивач 27.10.2014 року звернувся із заявою про перерахунок пенсії по заробітній платі і стажу, надавши для цього необхідні документи, однак Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова не було надано жодної відповіді, щодо результатів перерахунку йому пенсії. 20.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, щодо отримання інформації про перерахунок пенсії. 22.07.2016 року позивач отримав відповідь від Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова, в якій зазначалося, що при перерахунку пенсії у 2014 році було застосовано розмір середньої заробітної плати за 2009 рік, (а не 2013 рік, який передує зверненню за перерахунком пенсії). 22.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням середньої заробітної плати за 2015 рік та виплатою недоотриманої різниці, яка виникла внаслідок неправильного перерахунку пенсії в 2014 році. Своїм листом від 26.07.2016 року на адресу позивача надійшов лист, відповідно до якого відповідач зазначив, що відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» перерахунок пенсії із застосуванням середньої зарплати за рік, що передує зверненню за перерахунком пенсії, здійснюється лише тоді, коли перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст. 40 вищевказаного Закону.

В письмових запереченнях представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, зазначаючи, що Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова діяло в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, вважає позовні вимоги безпідставними та не обґрунтованими посилаючись на наступне: згідно ч 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати з якої обчислена пенсія з урахуванням не менш 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника заробітної плати, який враховувався при попередньому призначенні перерахунку пенсії. Таким чином, відповідач вважає свої дії щодо перерахунку пенсії позивачу законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 - 2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач є працюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Після призначення пенсії по теперішній час, позивач продовжує працювати та сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 вперше звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу по Україні за 2013 рік, згідно зі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак в порушення вимог чинного законодавства відповідач не повідомив позивача про результати розгляду його заяви.

22.07.2016 року позивачем було отримано відповідь від Управління Пенсійного фонду в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова, в якій було вказано, що при перерахунку пенсії в 2014 році було застосовано розмір середньої заробітної плати за 2009 рік.

У липні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу по Україні за 2015 рік, згідно зі ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплати недоотриманої різниці, яка виникла внаслідок неправильного перерахунку пенсії в 2014 році.

Листом від 26 липня 2016 року № 6446-02/29 відповідач відмовив у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2015 рік, і зазначив, що перерахунок пенсії від заробітку провадити недоцільно, оскільки при перерахунку пенсії застосовувався б показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії, при цьому розмір пенсії буде нижчий, чим позивач отримує.

Відповідно до ч 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007) у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжує працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за період страхового стажу, зазначені в ч 1 ст. 40 Закону з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, який передує року перерахунку пенсії.

Таким чином, застосування відповідачем при розрахунку розміру пенсії позивачу показника середньої заробітної плати за 2009 рік у сумі 1650,43 грн., не відповідає вимогам вищезазначеного Закону.

Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова фактично керується ст.40, 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції 2016 року та використовує в даному випадку розмір середньої заробітної плати за 2009 рік, що є соціально несправедливим та незаконним. Отже вказані центральні органи виконавчої влади вчинили дію, що суперечить вимогам частини другої статті 19 та частини 3 статті 22 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав деякі положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не тому, що вважав певний показник, який має бути застосований при перерахунку пенсії, неконституційним, а тому, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України, він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дії чинних законів України, а також встановлюватися інше (правове) регулювання відносин, що є предметом інших законів України. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, бюджетному кодексі України, то цей закон не може вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх. У разі необхідності зупинення законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовувати окремі закони, а не закон про Держбюджет.»

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України в редакції 2007 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, тобто, за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Із змісту частини четвертої статті 42 зазначеного Закону випливає, що для перерахунку пенсій застосовується показник середньої зарплати за рік, що передує року звернення з перерахунком пенсії.

Таким чином, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40 Закону, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.

Пенсійний Фонд України відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 є центральним органом виконавчої влади, на який покладено обов'язок по призначенню пенсій, забезпеченню своєчасного і в повному обсязі її фінансування та виплату.

Відповідно до ст. 6 ч 2 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

За змістом ст. 46 ч 1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Конституцією України визначено, що конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані. Таким чином держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Закон № 1058-IV, як зазначено в преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність його відмови провести перерахунок пенсії позивачу із застосуванням встановленого показника середньої заробітної плати по Україні за 2013 рік у розмірі 2 700 грн. 98 коп. та не довів правомірність свого висновку про те, що при перерахунку пенсії позивачу слід застосувати встановлений показник середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік - 1 650, 43 грн.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача щодо неврегульованості на законодавчому рівні порядку проведення перерахунку пенсії не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову.

З огляду на вказане, суд вважає, що відмова відповідача в проведенні перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2013 рік є незаконною.

Відповідно до абз.2 п.4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління пенсійного фонду України, від 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з ч.2 ст.42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, суд вважає, вимога позивача, щодо проведення виплати недоотриманої пенсії є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 17, 18, 69-71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2, 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції після визнання рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 неконституційними змін від 28.12.2007), п. 3 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", п.4.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 6, ст. 22, ст. 46 ч.1, ст. 64 Конституції України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2013 рік в розмірі 2 700 грн. 98 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2013 рік в розмірі 2 700 грн. 98 коп. з 01.11.2014 року та провести виплату недоотриманої пенсії.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги стороною, або іншою особою, яка брала участь у справі, у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційногопровадження.

Суддя В.В. Бондаренко