Справа № 464/2003/16-а,2-а/464/116/16
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Справа № 876/5968/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача заступник начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко Михайло Іванович про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача заступник начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко Михайло Іванович та просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0289/20908/16 від 12 лютого 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідачем пропущено встановлений статтею 467 МК України строк для накладення стягнення за порушення митних правил, так як правопорушення передбачене статтею 470 МК України не є триваючим.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року в справі №462/2003/16 адміністративний позов було задоволено з мотивів пропуску шестимісячного строку притягнення до відповідальності з моменту вчинення порушення митних правил.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівською митницею Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року в справі №462/2003/16 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та вказує, що стаття 467 МК України не містить вичерпного переліку триваючих правопорушень, а оскільки триваючі правопорушення характеризуються невиконанням певного обов'язку протягом проміжку часу, то вчинене позивачем порушення митних правил необхідно вважати триваючим і застосовувати для притягнення до відповідальності за порушення митних правил шестимісячний строк з моменту виявлення правопорушення.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що листом Львівської митниці ДФС від 05.01.2016 року ОСОБА_2 викликано для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля «Audi А4» н.з. НОМЕР_1.

ОСОБА_2 29.01.2016 року прибув для надання пояснень в Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Львівської митниці ДФС, де пояснив, що транспортний засіб не вивіз у встановлені строки через несправність двигуна автомобіля, на ремонт якого в нього та його родичів немає коштів, про що повідомляв відповідача листом від 09.10.2014 року.

29.01.2016 старшим державним інспектором ВМО № 1 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС Боднар А.В. складено протокол № 0289/20908/16 про порушення ОСОБА_2 митних правил, передбачених ч. 3 ст.470 МК України.

На підставі вказаного протоколу винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0289/20908/16 від 12.02.2016 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 8 500 грн., за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу.

В постанові зазначено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 05.10.2014 року близько 05 год. 50 хв. Через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_2, ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «АUDI» модель «А4», НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 29.01.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Розглядаючи цей спір та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що правопорушення, яке проявилося у перевищенні ОСОБА_2, встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися як триваюче, а отже відповідачем пропущено шестимісячний строк для притягнення до відповідальності за порушення митних правил, який починає свій відлік з моменту вчинення правопорушення.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Стаття 470 МК України передбачає відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим, а тому доводи позивача що правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 МК України не може розглядатись як триваюче і вважається вчиненим на 11 день - є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 29.01.2016 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

У своїх поясненнях громадянин ОСОБА_2 зазначив, що у зв'язку з поломкою транспортного засобу «АUDI» модель «А4», НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 для продовження терміну транзиту він звернувся 09.10.2014 року до Львівської митниці ДФС та зазначив, що при вивезенні транспортного засобу надасть всі необхідні документи для підтвердження цього факту. Разом з тим, ОСОБА_2 транспортний засіб не вивіз за межі митної території України та не надав жодних документів, що підтверджують факт аварії або дії обставин непереборної сили.

Підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Згідно цього Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Відтак, апеляційний суд зазначає, що безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії чи дії непереборної сили, а тому оскільки позивачем не було виконано цього обов'язку то і в митного органу не було можливості здійснити перевірку цих обставин. В матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення на адресу митниці про факт дії обставин аварії чи непереборної сили та їх зв'язок з несправностями автомобіля.

Тим більше, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 2 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт ремонту автомобіля, зокрема не підпадає під визначення аварії, як небезпечної події техногенного характеру, так і під визначення непереборної сили, як надзвичайних та невідворотних подій, що виникли незалежно від волі особи.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Сихівського районного суду м. Львова від 23 травня 2016 року в справі №462/2003/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 02.12.2016 року