Справа № 415/5301/16-а
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/5301/16-а
Провадження № 2-а/415/123/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.16 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Нескородової Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглого Владислава Олександровича про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

встановив:

10 жовтня 2016 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглого Владислава Олександровича про визнання протиправними дії та скасування постанови.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 27 вересня 2016 року, він керуючи автомобілем марки ЗАЗ моделі 110307 державний номерний знак НОМЕР_2, десь о 09 годині ранку рухався по вулиці Кільцева міста Лисичанськ Луганської області, після чого його безпідставно зупинив Інспектор взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в місті Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному ДПП рядовий Бєзуглий Владислав Олександрович та почав стверджувати, що нібито позивач розмовляв по мобільному телефону. Він відразу письмово та усно надав відповідачу пояснення, що він по телефону не розмовляв, надати докази нібито, він розмовлял по телефону, відповідач відмовився. Після чого, відповідач, склав постанову серії АР № 034148 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», наклавши на нього стягнення в виді штрафу в розмірі 425 гривень.

З діями інспектора, він не згоден, вважаю дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, а постанову в справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Під час керування вищезазначеним транспортним засобом, у нього різко «кольнуло» вухо та він лівою рукою автоматично, взявся за вухо, і тому відповідач будучі не уважним, подумав, що нібито, він розмовляв по мобільному телефону, що не відповідало фактичним обставинам справи. Він є інвалідом III групи, по неврологічному захворюванню. На його клопотання, ознайомити його з відеозаписом. нібито його порушення, відповідач йому незаконно відмовив.

Також, відповідач не ознайомив його з процесуальними правами, особи що притягається до адміністративної відповідальності, а ознайомив лише з Конституцією України (що до відмови давати показання відносно себе та/чи родичів).

Але, він надав письмові пояснення, що по телефону під часу руху транспортного засобу не розмовляв.

Крім того, просив врахувати, що він «правша», а не «лівша» і, коли у нього «закололо» вухо, він притулив до вуха ліву руку, а не праву руку, яку звичайно використовують при розговорі по мобільному телефону «правши», але відповідач на дані обставини теж уваги не звернув.

Раніше до адміністративної відповідальності позивач не притягувався.

Стаж водія має з 2002 року (більше 14 років) та за цей час жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності. Судимості не має.

Просив визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглого Владислава Олександровича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 034148 від 27.09.2016, складену у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 під час попереднього судового засідання позов підтримав, підтвердив факти, викладені в адміністративному позові та просив суд задовольнити його позов у повному обсязі.

Відповідач інспектор взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглий В.О. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи до суду не надсилав.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 034148 від 27.09.2016 р. особа, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307 держ. номер НОМЕР_2 27 вересня 2016 року о 09 годині 20 хвилин в м. Лисичанськ вул. Кільцева водій керуючи автомобілем ЗАЗ 110307 держ номер НОМЕР_2 під час руху транспортним засобом користувався засобами зв'язку тримаючи його у руці, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В графі 8 постанови «до постанови додаються» зазначено пояснення.

Згідно з посвідченням № НОМЕР_3, наданого ОСОБА_1, він є інвалідом з дитинства.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про адміністративне правопорушення від 01.10.2016 року, посилаючись на те, що порушень Правил дорожнього руху він не допускав.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності при відсутності належних доказів, не врахувавши при цьому пояснення водія.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень не подав, а отже, доводів позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись: Конституцією України, ст.ст. 251,280 КУпАП, ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглого Владислава Олександровича про визнання протиправними дії та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної служби в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську, Рубіжному ДПП рядового Бєзуглого Владислава Олександровича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР № 034148 від 27.09.2016 складену у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу 425 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА