Справа № 639/4923/16-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/4923/16-а
№2-а/639/124/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова про визнання незаконними дій та бездіяльності , стягнення боргу, компенсації завданої матеріальної та моральної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та просив постановити рішення, на підставі якого визнати незаконними дії та бездіяльність УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова щодо нарахування та виплати пенсії йому, ОСОБА_1, в період з вересня 2011 року по теперішній час. Стягнути з УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова борг у розмірі 1 236 416,43 гривень. Стягнути з УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова суми компенсації заподіяної шкоди, а саме: матеріальної у розмірі 3 000,00 гривень та моральної у розмірі 7 000,00 гривень. Зобов'язати Державне казначейство України здійснити виконання даного рішення суду шляхом списання коштів державного та місцевого бюджетів та виплати йому, ОСОБА_1, грошової суми у розмірі 1 236 416,43 гривень. Зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова виконувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 5 квітня 2011 року по справі № 2-а-1721/2011 та в подальшому проводити відповідні нарахування та виплати з березня 2016 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він пенсіонер і перебуває на обліку в УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова з листопада 2012 року та по теперішній час. Він є інвалідом 2-ої групи в результаті участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Неодноразово він звертався, раніше до УПФУ в Московському районі м. Харкова, а згодом до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з питання невірного нарахування та виплати належній йому пенсії. З таким же питанням він звертався до суду. Рішенням Московського районного суду визнано незаконними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова та зобов'язано відповідача зробити відповідні перерахунки, нарахування та виплати. Але ні УПФУ в Московському районі м. Харкова, ні УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова, рішення суду не виконують. Навпаки продовжують незаконні дії у відношенні нарахувань та виплати йому пенсії. При цьому, в порушення закону, керуються постановами КМУ, в той час, як в першу чергу мають керуватися Законами України та рішеннями суду. Так, постановою Московського районного суду м. Харкова від 5 квітня 2011 року по справі № 2-а-1721/2011 було визнано противоправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо нарахування пенсії йому, ОСОБА_1, та зобов'язано УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити йому, ОСОБА_1, перерахунок пенсії по інвалідності, як інваліду 2-ої групи відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2010 року з подальшим перерахунком та виплатою. Згідно листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 15.12.2011 року № 28759-02/2/30 на підставі зазначеної постанови доплату за період з 01.01.2010 року по 01.10.2011 року у розмірі 103 658,40 гривень було нараховано на вересень 2011 року, але виплата здійснена не була. Також постановами Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2010 року по справі № 2-12223/2010 та Апеляційного суду Харківської області від 04.05.2011 року по зазначеній справі, апеляційна справа № 22-ц-7180/11 було визнано противоправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 та зобов'язано УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, як інваліду 2-ої групи відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року. На підставі зазначених постанов, доплату у розмірі 132 704,23 гривень було нараховано на лютий 2012 року, але виплата здійснена не була. Згідно того ж самого листа УПФУ в Московському районі м. Харкова від 15.12.2011 року № 28759-02/2/30 на підставі зазначеної постанови суду його щомісячна пенсія з 01.10.2011 року склала 7 223,60 гривень. Проте фактично виплата в листопаді 2011 року склала 1 685,60 гривень, а у грудні 2011 року склала 1 720,00 гривень. А вже з 01.01.2012 року всупереч вищезазначеним постановам суду та Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач самовільно, не урахувавши, наявну в пенсійній справі ОСОБА_1, довідку про заробітну плату за час його перебування в зоні відчуження, став нараховувати пенсію у розмірі 2 096,10 гривень щомісячно по березень 2012 року включно; у розмірі 2 136,90 гривень з квітня 2012 року по червень 2012 року включно; у розмірі 2 152,20 гривень з липня 2012 року по вересень 2012 року включно; у розмірі 2 182,80 гривень за жовтень та листопада 2012 року, у розмірі 2 254,20 гривень за грудень 2012 року; у розмірі 2 279,70 гривень з січня 2013 року по листопад 2013 року включно; у розмірі 2 419,95 гривень з грудня 2013 року по серпень 2015 року включно; у розмірі 2 738,70 гривень з вересня 2015 року по лютий 2016 року включно. При цьому стверджуючи, що керуються Постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, в той час, як мали керуватися, перш за все, рішенням суду та Законами України, про що УПФУ неодноразово зазначалося ОСОБА_1 та, що прописано у тексті постанов Московського районного суду м. Харкова по справі № 2-12223/2010, які відповідач не виконує. Окрім того Постанова КМУ № 1210 від 23.11.2011 року визначає лише порядок обчислення пенсії, а не її розмір. Також ст.1 зазначеної Постанови КМУ передбачає, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Позивач зазначив, що такого бажання до ПФУ він не заявляв. Згідно листа УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 24.02.2016 року № 20/Є-10/31 у лютому 2016 року розмір пенсії склав 2 738,70 гривень. Також цим листом відповідач визнав часткову суму боргу у розмірі 207 547,42 гривень, про інші суми боргу інформацію не надав. Тому, оскільки до теперішнього часу відповідні законні нарахування та виплати ПФУ не здійснювались в повному обсязі, керуючись листами ПФУ в Московському та Жовтневому районах, та за власним підрахунком станом на 01.03.2016 року утворилась заборгованість відповідача з пенсійних виплат у розмірі 490 480,98 гривень. Також, внаслідок довготривалої бездіяльності органу державної влади - невиконання рішення Московського районного суд м. Харкова, невірного застосування Постанов КМУ та Законів України, йому, ОСОБА_1, заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка полягає в тому, що він був змушений витрачати не лише тривалий час, а і власні заощадженні кошти на організацію та здійснення переписки, проїзд, юридичні консультації, оскарження противоправних дій відповідача, довіреність на представника, тощо. Окрім того, факт не виплати заслуженої пенсії, не виконання Законів України та рішення суду самим державним органом, спричинив йому психологічний тиск, порушив нормальний ритм його життя, що сприяло загальному зниженню фізичного імунітету та загостренню низки захворювань, що збільшило затрати на ліки, спричинив душевні страждання, які не можливо компенсувати матеріально. Проте мінімальну компенсацію втраченого часу, коштів, зусиль та психологічного напруження позивач оцінює у розмірі 3 000,00 гривень та 7 000,00 гривень як матеріальна та моральна шкода відповідно. Позивач зазначив, що суми недоотриманої пенсії в результаті інфляції та росту цін значно зменшили свою купівельну здатність Ця шкода в межах відповідних сум за відповідні періоди також є результатом несвоєчасних та неналежних пенсійних нарахувань та виплат, а також незаконних дій та незаконної бездіяльності органу державної влади. Так, за розрахунками по офіційним даним Державної служби статистики України, сума боргу з урахуванням інфляції складає - 698 519,39 гривень, 3% річних - 47 416,06 гривень. Загальна сума боргу ПФУ перед ОСОБА_1 складає: 490 480,98 гривень (основний борг з пенсійних виплат) + 698 519,39 гривень (зріст боргу з урахуванням інфляції) + 47 416,06 гривень (3 % річних) + 3 000,00 гривень (матеріальна шкода) + 7 000,00 гривень (моральна шкода) = 1 246 416,43 гривень. Позивач зазначив, що він є єдиним годувальником у родині. В наслідок недоотримання пенсійних виплат він не в змозі матеріально не лише проходити обстеження та оздоровлюватися належним чином, але й повноцінно харчуватися і утримувати родину. Окрім того, він є батьком трьох дітей, наймолодшому з яких нещодавно виповнилося 3 роки, середня дитина, донька, є студенткою і не має самостійного доходу, старший син є інвалідом дитинства (ДЦП) і також потребує батьківської підтримки. Недоотриману пенсію він заслужив тяжким трудом, працюючи в зоні відчуження, долаючи наслідки Чорнобильської катастрофи, спасаючи Україну та інші країни нашої планети від радіаційної загрози, рискуючи своїм життям та жертвуючи своїм здоров'ям.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 02.02.2016 року, позов підтримала у повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 22.02.2016 року, проти позову заперечував та ,та пояснив, що позивач з 01.11.2012 року перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначену згідно з Законом України «Про стату4с і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пенсія нараховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Щодо вимог позивача стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова борг в сумі 1 236 416 грн. 43 коп., управління зазначає, що такого боргу не існує. До листопада 2012 року позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі. На підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 03.09.2010 року по справі №2-12223/10 позивачу за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року нарахована доплата в сумі 132704 грн. 23 коп., доплата не виплачена. На підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 05.04.2011 року по справі №2-а-1721/2011 позивачу за період з 23.08.2010 року по 31.10.2011 року нарахована доплата в сумі 74912,97 грн., доплата не виплачена . Таким чином ,на підставі двох постанов Московського районного суду м. Харкова управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова було нараховано 207619 грн. 20 коп.. Вказана заборгованість підтверджується додатковим атестатом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова №7136/1 від 23.03.2016 року, який був надісланий на запит управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова. Іншої заборгованості не існує. Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року №440 , передбачено що облік виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення», Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», здійснюється Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Згідно пункту 20 Порядку погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом , що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Таким чином , для вирішення питання погашення заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова , позивачу необхідно звернутись до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. З 01.11.2011 року пенсії інвалідам - чорнобильцям обчислюється з урахуванням постанови КМУ від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету» а з 01.01.2012 року у розмірі, визначеному відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1220 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Інші бюджетні призначення на виплату пенсії в інших розмірах - відсутні. Крім того , Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність , деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ з 01.01.2015 року внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема , що місячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоров'ю, призначається у порядку та розмірах, встановлених КМУ, мінімальні розміри пенсії по інвалідності , що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається актами КМУ з відповідних питань. Отже , при встановлені розмірів пенсії інвалідам -Чорнобильцям органи Пенсійного фонду керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, постановами КМУ, постановами правління та наказами Пенсійного фонду України, в тому числі постановами КМУ ;/№745 від06.07. 2001 року, №1210 від 23.11.2011 року, Законом України від 14.05.2011 року №3491-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік, Законом України від 22.12.2011 року №4282-VІ «Про державний бюджет України на 2012 рік», Законом України від 06.12.2012 року № 5515-VІ «Про державний бюджет України на 2013 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80 -VІІІ, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність , деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76 -VІІІ. Таким чином , пенсія позивачу виплачується відповідно до чинного законодавства. Відповідно ст.. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ та п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться лише у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період , починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти доходи громадян, які вони одержують на території України і які мають разового характеру. Тобто компенсації підлягає лише нараховані але не виплачені грошові доходи, які мають разового характеру. Пунктом 3 Порядку №159 встановлено вичерпний перелік грошових доходів , що підлягають компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Оскільки недоотримана сума пенсії , нарахована на підставі рішення суду, являється разовим доходом, який в свою чергу не включено до переліку грошових доходів , що підлягають компенсації, які одержують громадяни в гривнях на території України, дана вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Також не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. та моральна шкода в сумі 7000 грн.., оскільки управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова виплачує пенсію позивачу відповідно до законодавства , не порушуючи його права.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника управління. Згідно заяви повідомили, що в територіальних органах Державної казначейської служби не передбачені бюджетні призначення на відшкодування шкоди, а тому рахунки на зазначені цілі в управлінні Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області не відкривалися.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника управління. Згідно заяви повідомили, що в територіальних органах Державної казначейської служби не передбачені бюджетні призначення на відшкодування шкоди, а тому рахунки на зазначені цілі в управлінні Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Харкова Харківської області не відкривалися.

Суд, вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова з листопада 2012 року , що підтверджується копією посвідчення серії А №158094. (а.с. 12)

Згідно ст.49 Закону № 796 позивач має право на пенсію у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення

права на державну пенсію.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій були задоволені частково. Визнано протиправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова в частині визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Зобов'язано УПФУ в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до ст.. 50 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2011 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій УПФУ в Московському районі м. Харкова протиправними щодо перерахунку пенсії особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи задоволений. Визнано протиправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано УПФУ в Московському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності як інваліду 2 групи відповідно до ст.54 Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 01.01.2010 року з подальшим перерахунком та виплатою.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Позивач неодноразово звертався до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова з питання неправильного нарахування та виплати пенсії.

Як встановлено судом та не оспорюється відповідачем на теперішній час вищевказані рішення виконані частково.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 15.12.2011 року №28759-02/2/30 на підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2011 року доплату за період з 01.01.2010 року по 01.10.2011 року у розмірі 103 658 грн. 40 коп. було нараховано на вересень 2011 року , але виплата здійснена не була.

На підставі постанови Московського районного суду м. Харкова від 03вересня 2010 року та Апеляційного суду Харківської області від 04 травня 2011 року доплату у розмірі 132 704 грн. 23 коп. була нараховано на лютий 2012 року , але виплата здійснена не була.

Згідно того ж самого листа Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 15.12.2011 року №28759-02/2/30 на підставі зазначеної постанови суду щомісячна пенсія ОСОБА_1 з 1 жовтня 2011 року склала 7223, 60 грн..

Проте, як встановлено судом виплата в листопаді 2011 року склала 1685 грн. 60 коп.,в грудні 2011 року 1720 грн.. З 01.01.2012 року всупереч зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова , відповідач став нараховувати пенсію позивачу ОСОБА_1 у розмірі з 2096 грн. 10 коп. щомісячно по березень 2012 року включно, по 2136,90 грн. з квітня 2012 року по червень 2012 року включно, по 2152 грн. 20 коп. з липня 2012 року по вересень 2012 року включно, по 2182 грн. 80 коп. за жовтень та листопад 2012 року , 2254 грн. 20 коп. за грудень 2012 року ,Ю по 2279,70 грн. з січня 2013 року по листопада 2013 року включно, по 2419,95 грн. з грудня 2013 року по серпень 2015 року включно,по 2738,70 грн. з вересня 2015 року по лютий 2016 року включно.

Таким чином , судом встановлено, що відповідачем з 2012 року не виконуються Постанова Московського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2011 року та рішення від 03 вересня 2010 року щодо проведення виплат пенсії з 01.01.2010 року з подальшим перерахуванням та виплатою та проведення виплати за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року.

Згідно листа управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова від 24.02.2016 року №20/Є-10/31 у лютому 2016 року сума пенсій склала 2738,70 грн.. В зазначеному листі відповідач фактично визнав часткову суму боргу у розмірі 207547,42 грн..

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади , суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання незаконними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_4 в період з вересня 2011 року по теперішній час на підставі рішення від 03.09.2010 року та постанови від 05.04.2011 року Московського районного суду м. Харкова.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у сумі 1 236 416,43 грн. не підлягають задоволенню.

Так, вищевказана сума складається з невиплачених доплат у розмірі 132 704,23 грн. та 103 658,40 грн., недоплат пенсії за період з 2012 року по 2016 рік у розмірі 254118,35 грн., які необхідно було виплатити позивачу за вказаними вище рішеннями суду, які набрали законної сили, знаходяться на виконанні , а тому на думку суду повторному стягненню не підлягають.

Окрім того дана сума складається з матеріальної шкоди у розмірі 3000 грн. , які позивач був змушений витрачати на організацію та здійснення переписки, проїзд, юридичну консультацію, оскарження протиправних дій відповідача, оформлення довіреності на представника, тощо.

Однак у розумінні вимог ч. 1 ст. 71 КАС України , позивач не надав суду доказів , які б підтверджували зазначені витрати.

Також вказана вище сума складається з суми недоотриманої в результаті інфляції та росту цін за період з 2011 року по січень 2016 року 698 519,39 грн..

Відповідно ст.. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10 2000 року №2050-ІІІ та п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати , затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться лише у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом /з 01.01.2001 року/. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян,які вони одержують на території України і які мають разового характеру.. Тобто компенсації підлягають лише нараховані але не виплачені грошові доході, які не мають разового характеру.

Пунктом 3 Порядку №159 встановлено вичерпний перелік грошових доходів , що підлягають компенсації разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Оскільки недоотримана сума пенсії, нарахована на підставі рішення суду, являється разовим доходом, дана вимога є необґрунтованою , та такою,що не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення на його користь 3% річних, то такі не підлягають задоволенню , виходячи з наступного.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено сплата боржником , який прострочив виконання грошового зобов'язання , на вимогу кредитора сплатити три відсотки річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати пенсії за рішеннями суду, то три відсотки у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України , не підлягають стягнення.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У п. 5 зазначеної постанови роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначив позивач, він є єдиним годувальником у родині. В наслідок недотримання пенсійних виплат на підставі вищевказаних рішень суду , він не в змозі матеріально не лише проходити обстеження та оздоровлюватися належним чином, але й повноцінно харчуватися і утримувати родину.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

На думку суду позивачем доведено той факт, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди на суму 7000 грн..

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 71, 255 КАС України, ст.ст. 124 Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28, п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_4 в період з вересня 2011 року по теперішній час на підставі рішення від 03.09.2010 року та постанови від 05.04.2011 року Московського районного суду м. Харкова.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Іванова