Справа № 395/1131/16-а (2-а/395/16/2016)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2016 рокусправа № 395/1131/16-а (2-а/395/16/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Чумака С. Ю. Білак С.В.

секретар судового засідання: Трахт К.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 р. в справі № 395/1131/16-а за позовом ОСОБА_2 до Маловиськівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Маловисківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 про стягнення з його пенсії, починаючи з березня 2013 р., щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії зайво отриманих коштів в сумі 81009,42 грн.; зобов'язання повернути безпідставно утримані з пенсії кошти в розмірі 18997,65 грн. за період з 01.03.2013 р. по 30.09.2016 р.; зобов'язання повернути безпідставно утримані з пенсії кошти за період з 01.01.2011 р. по 01.08.2011 р. в розмірі 25257 грн.; зобов'язання нарахувати та виплатити кошти в загальній сумі 380984,20 грн. за період з 01.01.2011 р. по теперішній час; зобов'язання нарахувати та виплатити індекс інфляції та індексацію за весь період невиплат в розмірі 425238,85 грн.; стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн.

В подальшому позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху подана позовна заява, в якій позивач просив поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права; ухвалити окрему ухвалу, якою зупинити виконання рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 року, щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів у сумі 81.009,42 грн.; визнати протиправними: рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій від 14.02.2013 р. № 1 про стягнення з пенсій позивача, починаючи з березня 2013 р., щомісячно в розмірі 20% від суми нарахованої пенсії до повного погашення зайво отриманих ним коштів в сумі 81009,42 грн.; рішення відповідача про невиплату нарахованої пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25.257,40 грн.; рішення відповідача про зменшення пенсії з 01.11.2011 р. по жовтень 2016 року включно, які скасувати; зобов'язати відповідача виплатити безпідставно утримані щомісячно з пенсії за період з 01.03.2013 р. по жовтень 2016 р. включно кошти в сумі 19506,15 грн. та кошти в сумі 19506,15 грн. проіндексувати та сплатити без стягнення з нього відповідних податків та зборів; зобов'язати відповідача виплатити нараховані суми пенсії за перші сім місяців 2011 р. на загальну суму 25257,40 грн. та кошти в сумі 25257,40 грн. проіндексувати та сплатити без стягнення з позивача відповідних податків та зборів; зобов'язати відповідача за період з 01.11.2011 р. по 01.10.2016 р. нарахувати кошти пенсії, де загальна сума складає 249415,20 грн., кошти в сумі 249415,20 грн. проіндексувати та сплатити без стягнення з нього відповідних податків та зборів; зобов'язати відповідача з 01.09.2016 р. щомісячно в подальшому нараховувати та сплачувати пенсію в розмірі не менше 8574,90 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну немайнову шкоду в сумі 1000 грн. без стягнення з нього відповідних податків та зборів.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 р. заява ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі залишена без задоволення, відмовлено в поновленні пропущеного процесуального строку за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року; залишена позовна заява за період, починаючи із 01 січня 2011 року по 22 березня 2016 року, без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду та відсутності підстав вважати, що такий строк пропущено з поважних причин.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Предметом позову є необґрунтоване зменшення розміру пенсії за період, починаючи з січня 2011 р., а також рішення від 14.02.2013 р. про відшкодування зайво отриманих коштів, починаючи з березня 2013 р.

Як свідчать наявні в матеріалах справи довідки, позивач не міг не бути обізнаним про отримання пенсії в меншому розмірі, ніж нараховувалась у січні-липні 2011 р., а також про щомісячне, починаючи з березня 2013 р., стягнення 20% розміру пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як встановлено ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та з'ясування причин пропуску цього строку.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Саме така умова дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відсутність цієї умови приводило б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. А крім того, необхідно враховувати, що з плином часу певні обставини доказати чи спростувати стає все важче через те, що докази втрачаються.

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачу безперечно було відомо про розмір нарахованої та виплаченої пенсії, наявність у нього об'єктивної можливості звернення до суду з даним позовом, що, в свою чергу, свідчить про пропущення позивачем строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України, та відсутність підстав вважати, що такий строк пропущено з поважних причин.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, ухвала суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки викладені в судовому рішенні не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 р. в справі № 395/1131/16-а залишити без задоволення.

Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13.10.2016 р. в справі № 395/1131/16-а за позовом ОСОБА_2 до Маловиськівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 01.12.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Білак