Справа № 823/1700/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року справа № 823/1700/16

14год. 30хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представники сторін не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

14.11.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - позивач) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) податкового боргу на загальну суму 6560,20грн., з яких: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - 5114,33грн., збір за провадження торгівельної діяльності - 1445,87грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами. Відповідач у призначувані судові засідання не прибував, явку свого представника не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 13.11.2012 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та здійснює діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Суд встановив, що він задекларував зобов'язання з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно до декларацій: від 20.04.2015 № у сумі 10,00грн.; від 20.04.2015 № у сумі 41,00грн.; від 12.06.2015 № у сумі 42,00грн.; від 17.07.2015 № у сумі 74,00грн.; від 18.08.2015 № у сумі 51,00грн.; від 18.12.2015 № у сумі 29,00грн.; від 12.06.2015 № у сумі 42,00грн.; від 20.01.2016 № у сумі 92,00грн.; від 19.04.2016 № у сумі 8,00грн.; від 19.04.2016 № у сумі 8,00грн.; від 12.05.2016 № у сумі 80,00грн.; від 15.06.2016 № у сумі 142,00грн.; від 08.07.2016 № у сумі 157,00грн.; від 05.08.2016 № у сумі 321,00грн.

Пунктом 54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 ст.57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається податковим боргом.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що вищевказані несплачені грошові зобов'язання є податковим боргом відповідача.

З даних зворотного боку облікової картки суд також встановив, що відповідач не сплатив зобов'язання зі збору за провадження торговельної діяльності в сумі 1445,87грн за період серпень 2013 року - листопад 2014 року відповідно до наявного торгового патенту серії ШБК №18040600.

Підп.267.1.1. п.267.1. ст.267 ПК України (у редакції до 01.01.2015) встановлював, що суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять торговельна діяльність у пунктах продажу товарів, є платниками збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності. Підп.267.5.2. п.267.5. ст.267 ПК України передбачав строк сплати збору за провадження торговельної діяльності - щомісяця не пізніше 15 числа, який передує звітному місяцю.

На підставі підп.267.5.5. п.267.5. ст.267 ПК України суми збору, не сплачені в установлені строки, вважаються податковим боргом і стягуються до бюджету згідно з положеннями цього Кодексу.

Тому суд дійшов висновку, що вищезазначене зобов'язання відповідача зі збору за провадження торговельної діяльності є його податковим боргом.

Крім того, суд встановив, що відповідач не завжди дотримувався встановлених законом строків подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, за що позивач виносив податкові повідомлення-рішення (далі - ППР).

Зокрема, 20.04.2015 позивач прийняв ППР №, яким застосував до відповідача штраф 170,00грн. за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за лютий 2015 року.

28.05.2015 позивач прийняв ППР №004511500, яким застосував до відповідача штраф 1020,00грн. за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за квітень 2015 року.

28.09.2015 позивач прийняв ППР №, яким застосував до відповідача штраф 1020,00грн. за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за серпень 2015 року.

26.10.2015 позивач прийняв ППР №, яким застосував до відповідача штраф 1020,00грн. за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за вересень 2015 року.

27.07.2016 позивач прийняв ППР №, яким застосував до відповідача штраф 1020,00грн. за несвоєчасне подання декларації з акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів за лютий 2016 року.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 ПК України.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Суд звернув увагу, що вищевказані ППР отримані відповідачем особисто, що підтверджується його особистими підписами на корінцях цих рішень.

П.56.1 ст.56 ПК України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом (у т.ч. ППР) в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з вимогами п.56.1 ст.56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Підп.56.17.1. п.56.17. ст.56 ПК України встановлює, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження на підставі абз.2 підп.56.17.5. п.56.17. ст.56 ПК України вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Оскільки докази оскарження у встановлений ПК України строк вищевказаних ППР відсутні, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ними грошових зобов'язань.

Відповідно до підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачу згідно з підп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України на суму заборгованості з акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів нарахована пеня в сумі 2,33грн.

Загальна сума заборгованості відповідача станом на час розгляду справи згідно з підставами позову становить 6560,20грн., з яких: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - 5114,33грн., збір за провадження торгівельної діяльності - 1445,87грн., - що відображено в даних зворотного боку його облікових карток.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) ППР.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 13.04.2016№519-25 на суму 4796,20грн., яка отримана відповідачем 11.05.2016, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.50), та в установленому законом порядку не оскаржена. Станом на час судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплачені.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався, а недоїмка збільшувалась. Тому погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

П.95.2. ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вищевказаного податкового боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки на підставі підп.10.2.1. п.10.2. ст.10 та п.16 ч.1 ст.64 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності та акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів відповідно належать до місцевих податків, суд дійшов висновку присудити стягнення вищевказаного податкового боргу на користь місцевого бюджету.

Суд також взяв до уваги діючу на час вирішення спору ч.4 ст.94 КАС України, якою передбачено, що у справах за позовами суб'єкта владних повноважень до фізичної чи юридичної особи судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому відсутні підставі для повернення позивачу сплаченого судового збору за подання цього позову.

Керуючись ст.ст.11, 159 - 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (19700, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету податковий борг на загальну суму 6560,20грн. (шість тисяч п'ятсот шістдесят гривень 20коп.), з яких: акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - 5114,33грн. (п'ять тисяч сто чотирнадцять гривень 33коп.), збір за провадження торгівельної діяльності - 1445,87грн. (одна тисяча чотириста сорок п'ять гривень 87коп.).

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич