Справа № 127/15957/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/15957/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

29 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Никонюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області суду від 26 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0509 га по АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 26.02.2009 року.

05.06.2016 року уповноваженою особою КП ВМР «Муніципальна поліція» на ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОН № 000746, передбачене ст. 152 КУпАП, що полягає в тому, що ОСОБА_2 умисно використовує власну присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 в комерційних цілях, а саме для виготовлення колодязних кілець.

15.07.2016 року на засіданні адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради розглянуто зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, заслухано пояснення позивача та ухвалено рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн., що підтверджується протоколом № 799 засідання адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради (а.с. 20).

Постановою адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року встановлено, що ОСОБА_2, усвідомлюючи протиправний характер своєї дії, умисно використовує власну присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1, виділену згідно «Державного акту на право власності», не за цільовим призначенням (обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), а в комерційних цілях, для виготовлення бетонних виробів (колодязних кілець), чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП України - порушення правил благоустрою території населеного пункту, а саме: п.п. 6.13.1.(23) «Правил благоустрою м. Вінниці» і посягнув на встановлений громадський порядок.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ст. 152 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, відповідач вбачає, зокрема, у використанні земельної ділянки не за цільовим призначенням (порушення підпункту 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці»).

Однак суд зазначає, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є окремим та самостійним адміністративним правопорушенням, яке передбачене статтею 53 КУпАП, а саме «Порушення правил використання земель», за яке передбачено більш м'яке покарання, ніж за порушення ст. 152 КУпАП, а саме тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п'яти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, підпункт 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» забороняє використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Проте рішення міської ради є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон.

В той же час, статтею 16 Закону України від 06.09.2005 року № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» встановлено вичерпний перелік обмежень при використанні об'єктів благоустрою, серед яких відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки.

Таким чином, підпунктом 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено перелік встановлених законом обмежень при використанні об'єктів благоустрою.

Частина 4 статті 9 КАС України передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин суд виходить з того, що використання земельної ділянки не за цільовим призначенням не відноситься до порушення правил благоустрою, оскільки є окремим складом іншого адміністративного правопорушення. Крім того, підпунктом 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці» розширено, порівняно із законом, перелік встановлених законом обмежень при використанні об'єктів благоустрою шляхом віднесення до таких обмежень самовільного зайняття земельної ділянки, а тому вказаний пункт рішення ради не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Крім того, суд звертає увагу також на положення статті 57 Конституції України, відповідно до частини 1 якої кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Суперечливе формулювання нормативних приписів нівелює таку гарантію.

Таким чином, висновок відповідача про порушення позивачем ст. 152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає у порушенні вимог підпункту 23 пункту 6.13.1 Рішення Вінницької міської ради від 01.03.2011 року № 104 «Про затвердження Правил благоустрою території міста Вінниці», є неправомірним.

Також як вбачається з протоколу засідання адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради, під час розгляду вказаної справи заслухано заступника голови адміністративної комісії, пояснення позивача, а також досліджено протокол серії ОН № 000746 від 05.07.2016 року.

З самого протоколу видно, що до нього додано фотоматеріали, доповідна записка, акт обстеження місця порушення законодавства у сфері благоустрою, колективне звернення. Крім того, до матеріалів справи відповідачем долучено кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Як вбачається з листа № 07-18-944 від 10.07.2012 року інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області, ОСОБА_2 надано дозвіл на виконання будівельних робіт, пов'язаних з будівництвом двохповерхового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Так як дане будівництво потребує використання великої кількості води, позивачем було прийнято рішення про буріння криниці, для безперебійного забезпечення водою належного на праві приватної власності будинку.

Однак адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради при розгляді справи в порушення ст.ст. 245, 251,280 КУпАП не прийняла до уваги даний доказ, як і не встановлено факт здійснення підприємницької діяльності з нецільовим використанням належної позивачу на праві приватної власності земельної ділянки.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, натомість відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, який заперечує проти адміністративного позову, правомірність своїх дій не доведено.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради № 799 від 15.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є незаконною та протиправною.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 грудня 2016 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В. Курко О. П.