Справа № 642/7148/16-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/7148/16а
Провадження № 2-а/642/308/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить визнати неправомірними дії Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови, ОСОБА_1, у проведенні перерахунку призначеної пенсії; Скасувати рішення Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №850256 від 04.11.2016 р. у частині відмови в проведенні перерахунку призначеної, ОСОБА_1, пенсії; Зобов'язати Харківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок призначеної, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за вислугу років за минулий час за 12 місяців, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 04.11.2016 р. №18-741 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні

виплати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що він, працював в органах прокуратури України з серпня 1989 року по квітень 2009 року, з жовтня 2014 року до сьогодні та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим із 19.05.2009 р. перебуває на обліку в Харківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення мені пенсії - Закон № 1789-ХІІ) у розмірі 90% середнього заробітку посади прокурора Краснокутського району.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" зі змінами, внесеними постановами КМУ від 30.09.2015 №763 та від 09.12.2015 №1013, якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, у Позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

04.11.2016 р. звернувся до Відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, у зв'язку з підвищенням посадових окладів з 01 грудня 2015 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». При цьому, позивач надав видану 04.11.2016 р. Прокуратурою Харківської області довідку № 18-741 про склад та розмір заробітної плати станом на 01 грудня 2015 року.

Відповідач рішенням № 850256 від 04.11.2016 р. відмовив у здійсненні перерахунку у зв'язку з тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УШ з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та з вказаної дати пенсії в порядку та на умовах, передбачених вищезазначеним Законом не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає вказане рішення управління ПФУ безпідставним та незаконним, оскільки при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-УІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, необхідно виходити із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Дана позиція відповідає викладеній у рішеннях Конституційного Суду України (від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій), ухвалах Вищого адміністративного суду України (від 20.06.2013 №К/800/11225/13, від 29.04.2015 року №К/800/60251/13).

Представник відповідача подав письмові заперечення проти позову, в яких у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач знаходиться на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років згідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 19.05.2009 року. 04.11.2016 року позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії на основі довідки від 04.11.2016 року №18-741. Рішенням УПФ від 04.11.2016 року позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати. Згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" N 213-УШ від 02.03.2015 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії У щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У зв'язку з тим, що відповідний закон прийнято не було, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена згідно ЗУ „Про прокуратуру". Оскільки поняття „норми пенсійного забезпечення" є родовим поняттям, то воно включає в себе як норми щодо „призначення" пенсій так і норми щодо „перерахунку" пенсій. Таким чином, нові спеціальні пенсії з урахуванням вищезазначених законів не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Також позивач посилається на ст.50-1 ЗУ „Про прокуратуру" в редакції 1991 року та просить здійснити перерахунок в розмірі 90% від заробітної плати. Але дана норма закону на даний час є недійсною. Згідно ЗУ „Про прокуратуру" в редакції 2016 року, яка є чинною на даний час, пенсія призначається в розмірі 80% від заробітної плати. Крім того максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 грн.

У зв'язку вище наведеним, відповідач просив в позові відмовити в повному обсязі.

Згідно зі ст.183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Позивач працював в органах прокуратури України, що підтверджується записами в його трудовій книжці. З травня 2009 року знаходиться на обліку в ХО УПФУ в Х/обл та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру».

14 листопада 2016 року Позивач звернувся до ХО Управління Пенсійного фонду України у Х/о з заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії відповідно довідки Харківської обласної прокуратури від 04.11.2016 №18-741 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, з застосуванням нових посадових окладів, які отримують на відповідній посаді працівники органів прокуратури.

Відповідач Рішенням від 04.11.2016 №850256 відмовив в перерахунку пенсії позивачу за вислугу років у зв'язку з тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-УШ з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та з вказаної дати пенсії в порядку та на умовах, передбачених вищезазначеним Законом не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Відповідно до ст. 50-1 (ч.1, ч. 13 і ч. 18) Закону України «Про прокуратуру», який діяв на момент призначення пенсії, він мав право на перерахунок і отримання пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати прокурора Краснокутського району, що підтверджується змістом даної статті: «Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

З урахуванням ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок, класні чини, вислуга років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за останні 24 або 60 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням а пенсією, або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності з ч.3 ст.50-1 вказаного вище Закону середньомісячна сума зазначених виплат за 24 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 24 або 60 перед зверненням за пенсією.

Корегування зазначених виплат проводиться шляхом застосування коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин.

Посадовий оклад, надбавки за класний чин та вислугу років при призначенні пенсії враховуються в розмірах, встановлених на день звільнення з роботи, що дає право на даний вид пенсії.

Як вбачається з положень згаданої статті Закону, застосування корегування виплат перед виходом на пенсію з урахуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин повинно проводитися, але при призначенні пенсії, а не під час її перерахунку, як визначають відповідні положення Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій поводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням перерахунку.

Таким чином, перерахунок пенсії проводиться на підставі документів пенсійної справи та документів, поданих пенсіонерами, в даному випадку з довідкою Прокуратури Харківської області від 04.11.2016 року №18-741.

Згідно ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян та достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових Законів, або внесення змін до чинних Законів, статтею 22 Конституції України не допускається.

Крім того, відповідно до статей 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на думку суду стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, ХО Управління Пенсійного фонду України у Х/о, на думку суду, повинно було керуватися ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч.3 ст.162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІ.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунок.

Вимога позивача про зобов'язання провести перерахунок за минулий час за 12 місяців, задоволенню не підлягає, у зв'язку з тим, що право на перерахунок у зв'язку з підвищенням посадових окладів виникло з 01.12.2015 року.

Згідно ч. 1, ч. 3, ч.6 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки адміністративний позов задоволено частково, то відповідно ст. 94 КАС України слід стягнути на користь Держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру, у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань органів владних повноважень ХО УПФУ в Х/о.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 99, 102, 158-163, 167, 186 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1, рішенням №850256 від 04.11.2016 року, у проведені перерахунку пенсії.

Зобов'язати Харківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок призначеної, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 04.11.2016 р. №18-741 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні виплати, з 01 грудня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харкова. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя А.М.Гримайло