Справа № 806/2499/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м.Житомир справа №806/2499/16

категорія 8.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О.Г.,

секретар судового засідання Бондаренко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТ ОІЛ" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,-

встановив:

Головне управління ДФС у Житомирській області звернулось до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТ ОІЛ", застосованого на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області від 24.11.2016 року №01/4001.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги подання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні подання не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стороні, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що начальником Головного управління ДФС у Житомирській області видано наказ від 22.11.2016 року №1116 на проведення фактичної перевірки ТОВ "ПЕТ ОІЛ" з 23.11.2016 року тривалістю 10 діб, за останній рік діяльності, за місцем фактичного провадження платником податків діяльності - м.Житомир, вул. Ватутіна, 55а, АЗС, щодо дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні торгівлі підакцизними товарами (а.с.8).

Підставою для прийняття наказу від 22.11.2016 року №1116 був лист Державної фіскальної служби України про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (а.с.24-25).

На підставі вказаного наказу та відповідно до направлень ГУ ДФС у Житомирській області від 23.11.2016 року за №1694, №1695 на проведення фактичної перевірки ТОВ «ПЕТ OІЛ» заступником начальника управління - начальником відділу контролю за виробництвом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС ОСОБА_1 та начальником відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС ОСОБА_2 здійснено виїзд на АЗС ТОВ «Пет Oіл» для проведення фактичної перевірки (а.с.10, 11).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він разом з ОСОБА_1 23.11.2016 року прибув за розташуванням вищезазначеного об'єкту. Для точного встановлення суб'єкта господарювання була здійснена контрольна закупка, що передбачено ст.80 ПК України, сплатили кошти, отримали 10 літрів ПММ - дизель, та товарний чек від 23.11.2016 року (а.с.30). Працівнику, який отримав гроші, виписав чек та відпустив пальне пред'явили службові посвідчення перевіряючих, направлення та наказ на проведення фактичної перевірки. Ця особа представилась оператором АЗС ОСОБА_3 і після тривалих переговорів по телефону з керівництвом АЗС відмовився допускати інспекторів до перевірки, про що ними складено акт відмови від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки від 23.11.2016 року №373/40/38139481 та акт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки від 23.11.2016 року №374/40/38139481.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що ОСОБА_3 працює у ТОВ "ПЕТ ОІЛ" охоронцем і не являвся уповноваженою особою платника податків. Також зазначив, що товариством подано позовну заяву про скасування наказу про проведення фактичної перевірки. Обґрунтування такого оскарження суду не пред'явив.

На підставі викладеного, заступником начальника головного управління ДФС у Житомирській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ПЕТ ОІЛ» на підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України (а.с.14).

Керуючись пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України позивач звернувся до суду із поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТ ОІЛ", застосованого на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області від 24.11.2016 року №01/4001.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпунктів 16.1.9 та 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи та допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до статті 80.1 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин визначених Податковим кодексом України.

Однією з таких обставин, відповідно до пункту 80.2.5. Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 81.1. статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до абз.5 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Відповідно до положень пункту 81.2. статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Відповідно до статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених Законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючим органом може бути застосовано арешт майна платника податку є вичерпним.

Підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту передбачено пунктом 94.10 статті 94 ПК України, відповідно до якого арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Суд звертає увагу що передумовою виникнення підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача є не допуск особи, яка здійснювала розрахункові операції ТОВ "ПЕТ ОІЛ" до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що передбачено нормами ст.80 ПК України.

Щодо пояснень представника відповідача про існування спору про право, то на час розгляду справи в суді така справа не зареєстрована, обґрунтування неправомірності наказу від 22.11.2016 року №1116 на проведення фактичної перевірки суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом було правомірно прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача, як це передбачено нормативними приписами ст.94 Податкового кодексу України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що рішення заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області від 24.11.2016 року №01/4001 про застосування адміністративного арешту майна платника податків є обґрунтованим.

Суд також звертає увагу, що відповідно до пп.94.19.3 п.94.19 ст.94 Податкового кодексу України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту, в даному випадку допущенням посадовими особами відповідача до проведення посадовими особами контролюючого органу фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТ ОІЛ".

Керуючись статтями 71, 86, 159-163, 183-3, 254 КАС України, суд,

постановив:

Подання задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕТ ОІЛ", застосованого на підставі рішення заступника начальника ГУ ДФС у Житомирській області від 24.11.2016 року №01/4001.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 30 листопада 2016 р.