Справа № 341/1253/16а,2а/341/29/16
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Справа № 876/8347/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.

за участю секретаря судового засідання: Керод Х.І.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Мельничука В.В.

та представника тр. особи: Легіна В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариство з додатковою відповідальністю «Галицький міжрайагропостач» на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Галицький міжрайагропостач» про визнання протиправної відмови у зарахуванні пільгового стажу,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.06.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дії відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 протиправними та зобов'язання відповідача зарахувати йому стаж безпосередньої зайнятості повний робочий день на посаді електрогазозварника в Галицькій райсільгосптехніці за період з 29.09.1982 року по 02.03.1986 року, в Галицькому райагропромпостачі за період з 03.03.1986 року по 21.08.1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №2 та призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.03.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Галицьким об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області протиправно йому відмовлено у призначенні пенсії за Списком №2, оскільки у нього наявний відповідний трудовий стаж для призначення даної пенсії, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Галицького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов'язано Галицьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 стаж безпосередньої зайнятості повний робочий день на посаді електрогазозварника в Галицькій рай сільгосптехніці за період з 29.09.1982 року по 02.03.1986 року, в Галицькому райагропромпостачі за період з 03.03.1986 року по 21.08.1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 та зобов'язати Галицьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 30.03.2016 року.

ТзДВ «Галицький міжрайагропостач» постанову оскаржило, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що для призначення пільгової пенсії для підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списками №1 і №2, такі довідки є необхідними, оскільки в трудових книжках не зазначається в яких умовах працювала особа, та не вказується, чи була така особа зайнята певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта Логін В.Б. надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник відповідача Мельничук В.В. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у ході апеляційного розгляду надали пояснення та просять відхилити апеляційну скаргу.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач досягнув віку та має відповідний стаж роботи в шкідливих умовах, що надає йому право на пільгову пенсію за Списком №2.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач досягнувши 56 - річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 згідно абз.1 п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зниженням пенсійного віку на два роки.

До заяви була додана трудова книжка із записами про роботу на посаді газоелектрозварника, яка згідно постанови Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 включена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно записів трудової книжки позивач працював на посаді газоелектрозварника в Івано-Франківському СУ №53 «Центростальконструкція» в період з 26.07.1978 року по 02.04.1979 року, в Галицькій райсільгосптехніці з 29.09.1982 року по 03.03.1986 року та в Галицький райагропромпостач з 03.03.1986 року по 23.03.1995 року (а.с.9-11)

Однак Галицьким об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області у призначенні йому пенсії за Списком №2, відмовлено що підтверджується листом від 17.06.2016 року за № 2175/03. (а.с.6, 7)

Колегія суддів вважає що дана відмова є протиправною з огляду на наступне:

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років та 6 місяців на зазначених роботах.

Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 18 вказаного Порядку передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Колегія суддів зазначає, що в суді першої інстанції, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працювала з 1973 року у Галицькій рай сільгосптехніці на посаді заступника керівника і особисто приймала на роботу позивача на посаду електрогазозварника 4-го розряду і всі роки своєї роботи він виконував роботу яка відповідала його посаді та працював на погодинній оплаті праці. Проводив зварювальні роботи стелажів, піднавісів та багато іншої роботи так як в той час проводилося будівництво бази і для ОСОБА_1 роботи було багато. Досить був ретельним та виконавчим працівником. Отримував передбачені за роботу на цій посаді продукти харчування. Чому представники третіх осіб запевняють що він працював слюсарем та отримував зарплату за цю роботу їй не відомо. Такого не могло бути і не було щоб позивач виконував роботу слюсаря. Яку заробітну плату отримував їй не відомо.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що у 1990 р. влаштувався на роботу в міжрайагропостач на посаду екскаваторщика. Знає що позивач працював електрогазозварником і виконував саме цю роботу так як йому неодноразово за вказівкою свого механіка приходилось звертатися до нього за зварювальними роботами.

Про те що ОСОБА_1 працював на посаді електрогазозварником на базі постачання ствердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_9 Так як він перевозив різну техніку яка під час перевезення ламалася то йому неодноразово приходилось звертатися до позивача для проведення зварювальних робіт.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що позивачем доведено факт того, що останній працював певний період на посаді газоелектрозварника, що дає право на пільгову пенсію, оскільки дані підтвердженні записами в трудовій книжці та показами свідків.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу Товариство з додатковою відповідальністю «Галицький міжрайагропостач» залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року у справі №341/1253/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М. Ліщинський

Судді О.І. Довга

І.І. Запотічний