Справа № 363/4031/16-а
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"01" грудня 2016 р. Справа № 363/4031/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Вишгородському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача зарахувати йому в загальний трудовий стаж роботи в районах Крайньої Півночі до стажу роботи, що дає право на пільгове обчислення страхового стажу за період роботи з 09.06.1974 року по 30.04.1986 року - 5 років 10 місяців 11 днів. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він 13.09.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перегляд загального страхового стажу з урахуванням загального та пільгового стажу, на підземних роботах та на роботах в районах Крайньої Півночі. Однак, відповідач відмовився приймати до підрахунку загального страхового стажу, пільговий стаж роботи в районах Крайньої Півночі з 09.06.1974 року по 30.04.1986 року, мотивуючи тим, що трудовий договір укладений з 09.06.1971 року по 09.06.1974 рік не пролонговано, у зв'язку з чим, період роботи з 09.06.1974 року та робота на виборній посаді з 20.03.1980 року по 30.04.1986 року до пільгового стажу не зараховано.

Відповідно до вимог частини 4 статті 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Тобто, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Як вбачається з копії трудових договорів, укладених 29.11.1969 року, 17.08.1971 року та 05.05.1986 року ОСОБА_1 працював на Норильському ордена Леніна гірнометалургійному комбінаті імені А.П. Завенягіна на Крайній Півночі.

Відповідно до довідки від 03.12.1999 року виданої начальником Таймирського Окружного управління соціального захисту, при виїзді з Таймирського автономного округу у відповідності до ч.3 ст.112 Закону Російської Федерації від 20.11.1990 року « Про державні пенсії в РФ», зберігається районний коефіцієнт: до максимальної пенсії - 1,5, до мінімальної пенсії - 1,6 рази.

Крім того, згідно до довідки Федерації профспілок Таймира, виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він працював на виборній посаді представником профспілкового комітету Дудінського морського порту з 20.03.1980 року по 30.03.1986 року. Відповідно до п. «Д» ст.5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», при нарахуванні трудового стажу для отримання пенсії по віку і інвалідності один рік роботи, починаючи з 20.03.1980 року до 30.04.1986 року, зараховується за один рік і шість місяців.

Разом з тим, відповідно до довідки від 03.05.2012 року №1173, виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він працював на Норильському комбінаті в районі Крайньої Півночі з 01.12.1969 року по 01.11.1970 року та з 09.06.1971 року по 11.10.1996 року. На підставі закону про пенсії в РСФСР від 01.01.1992 року стаж роботи в районах Крайньої Півночі рахужться 1 рік за 1,6 року незалежно від часу роботи - місто Дудинка відноситься до району Крайньої Півночі. Стаж роботи в районах Крайньої Півночі вказаний в трудовій книжці і додаткових пільгових довідок не потребує.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 місто Норильськ Красноярського краю відноситься до районів Крайньої Півночі.

Питання врахування періодів роботи в районах Крайньої Півночі (колишнього СРСР, а потім Російської Федерації) після 01 січня 1991 року до стажу при призначенні пенсій на території України регулюється нормами міжнародних угод, підписаних Україною та Російською Федерацією.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення», яка підписана Україною, встановлено, що її дія розповсюджується на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації «Про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення», дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях», яким дозволено застосовувати пільгу при обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод, укладених між Україною та Росією, встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Відповідно до ч.4 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Згідно з ч.2 ст.6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення», укладеною між Україною і Росією, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до абзацу 2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною 2 статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників мігрантів», підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Таким чином з вищезазначених міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, вбачається, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Тобто, якщо певний період роботи особи на території РФ згідно з законодавством цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї людини і в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження правомірності своїх дій. Крім того, посилання відповідача на те, що особам які досягли пенсійного віку після набрання чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення» тобто з 01.01.1992 року при наявності стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, стаж обчислювався в одинарному розмірі, в зв'язку з тим, що 01.01.1992 року не застосовувалось пільгове обчислення стажу роботи є таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 8-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 99, 100, 158-163, 167, 186, 187, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Вишгородському районі зарахувати ОСОБА_1 в загальний трудовий стаж роботи в районах Крайньої Півночі до стажу роботи, що дає право на пільгове обчислення страхового стажу за період роботи з 09.06.1974 року по 30.04.1986 року - 5 років 10 місяців 11 днів..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Д. Рудюк