Справа № 404/5729/16-а
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5729/16-а
Номер провадження 2-а/404/1180/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 на постанову інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до інспектора батальйону патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні вимоги підтримав, пославшись на неправильне влаштування дорожнього знаку 5.41. ПДР України, що суперечить чинним вимогам ДСТУ, а саме, що знак закріплено на стовпі, в кінці зупинки, тобто що унеможливлюється виконання його вимог, так-як не існує умов для парковки. Відповідач подав клопотання про доручення відеозапису, наполягає на правомірності своїх дій та законності постанови. Про останнє засідання інспектор повідомлявся, не зявився, його неявка не перешкоджає вирішенню заявлених вимог позивача. Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Інспектором правильно встановлено та підтверджується переглянутими в судовому засіданні файлами відеозапису про те, що: 29.08.2016 року заявлений відповідач склав оскаржувану позивачем постанову в справі про адміністративне правопорушення, в якій вірно зазначив, що 29.08.2016 року о 12 год. 00 хвилин по вулиці Шевченка, 26 в місті Кропивницькому, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Джілі МР 7151 А», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу, на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, тобто порушив вимоги дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», та п. 15.9. «е» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку із чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).Відповідно до п. «е» п.15.9 Правил, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Позивач проігнорував перелічені імперативні вимоги закону та здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу менше як за 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Згідно змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом. У свою чергу законодавець не забороняє так вчиняти. При вирішенні питання про винуватість чи відсутність вини, не є визначальним було це місце вчинення чи розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо на думку позивача, це є порушенням, то воно за будь-яких умов не звільняє винну особу від відповідальності.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту переглянутого відео убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

На відео зафіксовано як позивач, перебуває за кермом припаркованого автомобіля, не заперечує наявності дорожнього знаку 5.41.1 та визнає факт його зупинки на посадковому майданчику громадського транспорту, а також факт зупинки і стоянки, пояснюючи свій проступок відсутністю місць для паркування.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУПАП вважається закінченим з моменту зупинки. Таким чином після зупинки керованого ним транспортного засобу, не мають його значення наступні дії та виправдання порушника.

Не приймаються до уваги усні припущення позивача про неправильно улаштований дорожній знак, так як відповідно до вимог п.8.2.1 ПДР, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. З огляду на фактично встановлені обставини справи та дослідженні докази, позивач не довів, що такий дорожній знак в режимі реального часу був встановлений з порушенням "Національного стандарту України "Безпека дорожнього руху, Знаки дорожні, ДСТУ 4100:2014" чи не відповідав цьому стандарту. (далі Стандарт).

У свою чергу п.10.1.2 Стандарту, передбачає що встановлення чи демонтаж дорожніх знаків без узгодження з підрозділами Державтоінспекції МВС України заборонено. Таким чином, посилання позивача про його листування з органом місцевого самоврядування щодо затвердження у майбутньому схеми організації дорожнього руху, є вочевидь неналежним доказом, а відтак не повинен прийматись до уваги при доказуванні. На момент фіксації оскаржуваного проступку, був чинним був дорожній знак 5.41.1 ПДР, обов'язковий для всіх учасників дорожнього руху (принцип правомірності), зокрема і по відношенню до позивача. Висловлені позивачем заперечення доказами не підтвердженні та є невдалою спробою ввести суд в оману.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Факт вчинення правопорушення підтверджується змістом файлів відеозапису про тривале перебування автомобіля позивача на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що є порушенням вимог пп.15.9.е ПДР України, при цьому порушник неодноразово визнає вину у вчиненні ним адміністративного проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Керуючись ст. 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Залишити без зміни постанову інспектора поліції від 29 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній