Справа № 2а-7359/11/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2011 року 15:30 № 2а-7359/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Хижняк І. В. та представників:

позивача: Нечитайла Т.В.;

відповідача: Бурдакової О.А.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Українська овочева компанія"
доКиївської регіональної митниці
проскасування податкових повідомлень від 06 липня 2011 року №147 та №148
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 31 жовтня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

14 липня 2011 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська овочева компанія" (далі по тексту -позивач, ТОВ "Українська овочева компанія") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської регіональної митниці (далі по тексту -відповідач), в якому просить скасувати податкові повідомлення Київської регіональної митниці від 06 липня 2011 року №147 та №148.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2011 року відкрито провадження у адміністративній справі №2а-1015310/2670, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02 серпня 2011 року.

02 серпня 2011 року не прибув представник відповідача у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 13 вересня 2011 року.

В судових засіданнях неодноразово оголошувалась перерва з метою отримання додаткових доказів, а судове засідання, призначене на 19 жовтня 2011 року, не відбулось у зв'язку із хворобою судді. Наступне судове засідання призначено на 31 жовтня 2011 року.

В судовому засіданні 31 жовтня 2011 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення Київської регіональної митниці від 06 липня 2011 року №147 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, абзацом другим пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, що призвело до порушення Закону України "Про Митний тариф України" ТОВ "Українська овочева компанія" визначено суму податкового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 332 076,00 грн. -сума прописом (296 952,54 грн. -сума у числовому виражені), у тому числі за основним платежем -237 562,03 грн., за штрафними санкціями -59 390,51 грн.

Відповідно до податкового повідомлення Київської регіональної митниці від 06 липня 2011 року №148 згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, абзацом другим пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення вимог класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, що призвело до порушення Закону України "Про Митний тариф України" та Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ "Українська овочева компанія" визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 66 415,00 грн. -сума прописом (59 390,51 грн. -сума у числовому виражені), у тому числі за основним платежем -47 512,41 грн., за штрафними санкціями -11 878,10 грн.

Зазначені податкові повідомлення прийняті на підставі акта від 03 червня 2011 року №н/29/11/100000000/22921048 невиїзної документальної перевірки дотримання ТОВ "Українська овочева компанія" законодавства України з питань митної справи (далі по тексту -Акт перевірки).

Як свідчить Акт перевірки, документальну невиїзну перевірку позивача проведено відповідно до статті 69 Митного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №71.

В Акті перевірки встановлено, що на підставі вантажних митних декларацій (далі по тексту - ВМД) від 22 квітня 2008 року №100000011/2008/496671, від 05 травня 2008 року №100000011/2008/497645, від 04 червня 2008 року №100000011/2008/500773, від 12 червня 2008 року №10000011/2008/501759, від 20 червня 2008 року №100000011/2008/502472, від 26 травня 2009 року №100000011/2009/311156 позивач проводив декларування наступних товарів: "пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 2000LPS з 18 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 620 мм., колесами серійний номер BS20LP0004- 1 шт., код IBIS2000LPS в транспортному положенні, країна походження -Італія; "пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 3100 P-МАХ з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами серійний номер BS25Р60023- 1 шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження -Італія; "пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 3100 P-МАХ з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами серійний номер BS25Р60025- 1 шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження -Італія; "пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" MAIS 2200 4x4 з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами та 2 зап. диски серійний номер BSMS0014- 1 шт., код IBIS MAIS 2200 в транспортному положенні, країна походження -Італія; "пристосування сільськогосподарське для розприскування -самохідний оприскувач сільськогосподарський Редбол 7830, 2008 р. виготовлення, серійний номер 63, двигун Джон Дір 6,8 л., 275 кінських сил, 1400 обертів на хв.., механічний привід на 2 колесах, самовирівнююча підвіска, бак з нержавіючої сталі 1200 галонів, вмонтований бак для ополіскування 120 галонів, автоматична 5-ступненева коробка передач, 4 колеса, шини (380) 14.9R46, зі штангою 0136903 SP опція 90"; "самохідний сільськогосподарський оприскувач новий "IBIS" 3100 P-МАХ код 221702503 серійний номер BS25Р60031- 1 з додатковими опціями: *штанга 24 м. код 700201100, *повітряний рукав код 700201000, *кліренс 1000 мм. Код 700101100, *колеса 11.2R48 or 12.4R46, *посилена штанга регулювання висоти код 700201800, з регулюванням висоти штанги, без комп'ютера, сенсора та клапанів в транспортному положенні, виробник MAZOTTI S.R.L. країна виробництва ІТ."

На думку відповідача, зазначені товари повинні класифікуватись за кодом УККТЗЕД 8705 90 90 90, оскільки імпортовані позивачем оприскувачі є моторними транспортними засобами, що спеціально сконструйовані для розміщення на них пристроїв для розбризкування, які надають можливість виконувати визначені нетранспортні функції, тобто основною їх метою є не перевезення людей чи вантажів.

Через невірне декларування товарів ТОВ "Українська овочева компанія" порушено вимоги щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, що призвело до порушення Закону України "Про Митний тариф України", та вимог пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість для товарів, які ввозяться на митну територію України, що призвело до несплати податкових зобов'язань по сплаті мита -265 660,80 грн., по сплаті податку на додану вартість -53 132,16 грн.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на їх підстав податковими повідомленнями, мотивуючи позовні вимоги наступним: проставляючи на ВМД відмітки відповідач фактично погоджував правильність визначення позивачем коду товару за УКТЗЕД в товарній позиції 8424, рішень про визначення коду товару відповідачем не приймалося; класифікація ввезеного товару в товарній позиції 8424 обумовлена тим, що вказані самохідні оприскувачі не призначені для виконання інших функцій, крім розпилення рідин спеціального призначення для використання у сільському господарстві та узгоджується з поясненням до товарної позиції 8424 УКТЗЕД та листа Державної митної служби України від 22 березня 2005 року №37/37-1465-ЕП; перевірка відповідачем проведена за відсутності передбачених підстав, акт перевірки складений в довільній формі та не підписаний усіма особами, що проводили перевірку, а тому не може бути носієм доказової інформації; податкові повідомлення містять арифметичні помилки, не співпадають із сумами додатку до Акта перевірки, а при їх прийнятті порушені строки давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив та повністю підтримав висновки Акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає обґрунтованими вимоги ТОВ "Українська овочева компанія", виходячи з наступних мотивів.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Українська овочева компанія" протягом квітня -червня 2008 року, травня 2009 року імпортувало наступні товари:

- "Пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 2000LPS з 18 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 620 мм., колесами серійний номер BS20LP0004- 1 шт., код IBIS2000LPS в транспортному положенні, країна походження -Італія" на підставі ВМД від 22 квітня 2008 року №100000011/2008/496671;

- "Пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 3100 P-МАХ з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами серійний номер BS25Р60023- 1 шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження -Італія" на підставі ВМД від 05 травня 2008 року №100000011/2008/497645;

- "Пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" 3100 P-МАХ з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами серійний номер BS25Р60025- 1 шт., код IBIS3100P-МАХ в транспортному положенні, країна походження -Італія" на підставі ВМД від 04 червня 2008 року №100000011/2008/500773;

- "Пристосування сільськогосподарське для розприскування -оприскувач сільськогосподарський самохідний "IBIS" MAIS 2200 4x4 з 24 м. гідравлічною штангою, повітряним рукавом д. 820 мм., колесами та 2 зап. диски серійний номер BSMS0014- 1 шт., код IBIS MAIS 2200 в транспортному положенні, країна походження -Італія" на підставі ВМД від 12 червня 2008 року №10000011/2008/501759;

- "Пристосування сільськогосподарське для розприскування -самохідний оприскувач сільськогосподарський Редбол 7830, 2008 р. виготовлення, серійний номер 63, двигун Джон Дір 6,8 л., 275 кінських сил, 1400 обертів на хв., механічний привід на 2 колесах, самовирівнююча підвіска, бак з нержавіючої сталі 1200 галонів, вмонтований бак для ополіскування 120 галонів, автоматична 5-ступненева коробка передач, 4 колеса ,шини (380) 14.9R46, зі штангою 0136903 SP опція 90" на підставі від 20 червня 2008 року №100000011/2008/502472;

- "Самохідний сільськогосподарський оприскувач новий "IBIS" 3100 P-МАХ код 221702503 серійний номер BS25Р60031- 1 з додатковими опціями: *штанга 24 м. код 700201100, *повітряний рукав код 700201000, *кліренс 1000 мм. Код 700101100, *колеса 11.2R48 or 12.4R46, *посилена штанга регулювання висоти код 700201800, з регулюванням висоти штанги, без комп'ютера, сенсора та клапанів в транспортному положенні, виробник MAZOTTI S.R.L. країна виробництва ІТ." на підставі ВМД від 26 травня 2009 року №100000011/2009/311156.

Вказаний вище товар згідно графи 33 ВМД класифікований за кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00.

Відповідно до частини першої та другої статті 311 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів; в УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Згідно з пунктами 1, 2 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Відповідно до правила 3 у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі якщо кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правило 6 передбачає, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

3гідно пояснень до УКТЗЕД до товарної позиції 8424 включаються механічні пристрої (з ручним керуванням або без нього) для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин; вогнегасники, заряджені або незаряджені; пульверизатори та аналогічні пристрої; піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої: Ці апарати використовуються для інсектицидів, фунгіцидів та інших хімічних засобів у сільському господарстві, - садівництві чи в побуті

Товарна позиція 8705 входить до групи 87 - "Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання", та включає в себе моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі).

Таким чином, з викладеного суд розуміє, що до товарної позиції 8705 відносяться транспортні засоби, основною функцією є транспортування (перевезення).

Як пояснив представник позивача, самохідні оприскувачі згідно відповідних технічних характеристик є пристроями, машинами для розбризкування рідин, що мають двигун, який поряд із забезпеченням -енергії для роботи насосів і розпилення, підключений для забезпечення обмеженого руху апарата для робочих цілей, шасі самохідних обприскувачів складається із вузлів, агрегатів та систем, що притаманні представникам автомобільного транспорту і сконструйоване спеціально для виконання вузького спектру технологічних операцій в сільському господарстві - перевезенню обладнання для обприскування до місця роботи та забезпечення його безперебійної роботи під час безпосереднього виконання робіт із обприскування, а також у сукупності із змонтованим на ньому обладнанням являє єдиний механічний агрегат та його використання для інших цілей позбавлено сенсу як з технічної (технологічної) так і економічної точок зору.

Доказів на підтвердження того, що імпортовані позивачем самохідні оприскувачі призначені для виконання функцій інших, ніж обприскування, зокрема для транспортування (переміщення), відповідачем не надано.

З огляду на викладене та виходячи з правила інтерпретації УКТЗЕД стосовно надання переваги тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що імпортовані позивачем самохідні оприскувачі за сукупністю свої характеристик можуть бути віднесені до товарної групи 84 "Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і -механічні пристрої, їх частини", до товарної позиції 8424 УКТЗЕД.

Суд враховує, положення частини першої статті 312 Митного кодексу України, відповідно до якої ведення УКТЗЕД передбачає, зокрема, відстежування змін та доповнень до міжнародної основи УКТЗЕД, пояснень та інших рішень по тлумаченню цієї основи, що приймаються Всесвітньою митною організацією, та наявність в матеріалах справи листа Всесвітньої митної організації від 18 червня 2009 року про необхідність класифікації самохідних оприскувачів у товарній позиції 8705, однак звертає увагу, що спірні операції здійснювалися до висловлення позиції Всесвітньої митної організації.

Крім того, зміст листа Всесвітньої митної організації свідчить, що він стосується класифікації деяких самохідних оприскувачів, що виробляються компанією "Джон Дір", тобто позиція про класифікацію самохідних оприскувачів у товарній позиції 8705 висловлена лише щодо певної групи товару, а не всіх машин для розбризкування рідин.

Стаття 313 Митного кодексу України встановлює, що митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД; рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Відповідно до листа Державної митної служби України від 22 березня 2005 року, №37/37-1465-ЕП "Про класифікацію самохідного обприскувача" надано наступне роз'яснення: "… обприскувач "Ro Gator 1064" виготовлений на базі самохідного шасі тракторного типу з потужністю двигуна 256 кінських сил. На шасі встановлена система для внесення засобів захисту рослин, мінеральних та рідких органічних добрив. До системи входить: бак для добрив об'ємом 3785 л виготовленого з нержавіючої сталі; стріла, що розташовується позаду шасі (довжина 18 м, висота від 78 до 211 см, з центральним приводом). Внесення добрив (засобів захисту рослин) проводиться розбризкуванням або розпиленням. Обладнання для розбризкування або розпилення рідин не можна вважати допоміжним, воно встановлено стаціонарно для забезпечення виконання основної функції - обробки рослин або ґрунту розчинами або сумішами (емульсії, суспензії). Самохідний обприскувач "Ro Gator 1064" не призначений виробником для виконання будь-яких інших функцій, крім єдиної - обприскування. Згідно Примітки 2 до товарної групи 87 "термін "трактори" означає транспортні засоби, призначені головним чином для буксирування чи штовхання інших транспортних засобів і вантажів". Пункт "в" пояснень до товарної позиції 8432 ( 2371г-14 ) ("Пояснення до УКТЗЕД", том 3, Київ, 2004, стор. 336) вказує на те, що "механічні пристрої для сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт (ручні чи інші) для розпилення і розбризкування рідин і порошків" класифікуються в товарній позиції 8424. Відповідно до вищезазначеного самохідний обприскувач "Ro Gator 1064" класифікується в товарній позиції 8424 ( 2371г-14 ) згідно з УКТЗЕД".

Імпортовані позивачем самохідні оприскувачі за своїм описом є аналогічними самохідному оприскувачу, класифікація якого визначена Державною митною службою України у вказаному вище листі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент імпортування спірного товару, останній класифікувався митними органами в товарній позиції 8424.

На думку суду, зміна підходу до класифікації товару в тій чи іншій товарній позиції не може бути підставою для висновку про невірне декларування товару декларантом у минулих періодах.

Крім того, слід звернути увагу, що рішення про визначення коду товару в межах спірних правовідносин відповідачем не приймалося.

Враховуючи викладене, висновки Акта перевірки про порушення позивачем Закону України "Про Митний тариф України", вимог пункту 4.3 статті 4 Закону України "Про податок на додану вартість" в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість для товарів, які ввозяться на митну територію України, та про несплату податкових зобов'язань по сплаті мита та податку на додану вартість є помилковими.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

З огляду на те, що в межах спірних правовідносин позивачем не занижено суми податкових зобов'язань, заявлених у ВМД, визначення суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, та податок на додану вартість є протиправним.

Крім того, відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пункт 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Відповідно до частини першої статті 85 Митного кодексу України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення, протягом 10 днів з дати доставлення товарів і транспортних засобів у митний орган призначення.

Як підтверджують матеріали справи, граничні строки визначення грошового зобов'язання на підставі поданих позивачем ВМД від 22 квітня 2008 року №100000011/2008/496671, від 05 травня 2008 року №100000011/2008/497645, від 04 червня 2008 року №100000011/2008/500773, від 12 червня 2008 року №10000011/2008/501759, від 20 червня 2008 року №100000011/2008/502472, від 26 травня 2009 року №100000011/2009/311156 становлять 30 квітня 2011 року, 13 травня 2011 року, 11 червня 2011 року, 20 червня 2011 року 28 червня 2011 року та 04 червня 2012 року відповідно.

Суд на підставі спірних повідомлень встановив, що сума податкового зобов'язання за платежами мито з товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, та податок на додану вартість визначена Київської регіональної митницею 06 липня 2011 року.

За таких підстав вбачається, що сума податкового зобов'язання на підставі ВМД від 22 квітня 2008 року №100000011/2008/496671, від 05 травня 2008 року №100000011/2008/497645, від 04 червня 2008 року №100000011/2008/500773, від 12 червня 2008 року №10000011/2008/501759, від 20 червня 2008 року №100000011/2008/502472, визначена відповідачем з порушенням строків давності згідно пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Таким чином, податкові повідомлення Київської регіональної митниці від 06 липня 2011 року №147 та №148 є протиправними та підлягають скасуванню.

В частині правомірності проведення невиїзної документальної перевірки ТОВ "Українська овочева компанія" суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України передбачено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №71, перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення податкового законодавства за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з Інтернету, наукової літератури, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів тощо; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

При цьому питання можливого порушення податкового законодавства визначається митним органом на власний розсуд.

Слід зазначити, що Акт перевірки не містить посилань на конкретні підстави для проведення документальної невиїзної перевірки позивача, разом з тим, представник відповідача надав в матеріали справи інформацію з Інтернету про деякі з імпортованих самохідних оприскувачів та лист Всесвітньої митної організації від 18 червня 2009 року, на підставі чого Київська регіональна митниця вважала, що мають місце порушення з боку ТОВ "Українська овочева компанія" законодавства України, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Таким чином доводи позивача в частині протиправності здійснення відповідачем документальної невиїзної перевірки ТОВ "Українська овочева компанія" є помилковими.

Що стосується неточностей у числових вираженнях суми визначених податкових зобов'язань, то згідно пояснень представника відповідача, при складанні спірних податкових повідомлень мала місце технічна помилка.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 4 Митного кодексу України митне регулювання здійснюється на основі принципів: 1) виключної юрисдикції України на її митній території; 2) виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи; 3) законності; 4) єдиного порядку переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України; 5) системності; 6) ефективності; 7) додержання прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб; 8) гласності та прозорості.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Київською регіональною митницею не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірних податкових повідомлень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Українська овочева компанія" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська овочева компанія" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення Київської регіональної митниці від 06 липня 2011 року №147 та №148.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська овочева компанія" судові витрати у розмірі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко