Справа № 372/3096/16-а
Суддя: Болобан В. Г.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/3096/16-а
Провадження № 2-а-142/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до Головного Управління МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач незаконно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності, отриманої під час служби в органах внутрішніх справ внаслідок захворювання, пов'язаного при здійсненні заходів із ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

В позовній заяві позивач просить суд визнати неправомірними дії Головного Управління МВС України в Київській області в відмові нарахування та виплати одноразової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності, отриманої під час служби в органах внутрішніх справ внаслідок захворювань пов'язаного при здійсненні заходів із ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; зобов'язати Головне Управління МВС України в Київській області нарахувати та виплатити одноразову допомогу у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності, отриманої під час служби в органах внутрішніх справ внаслідок захворювань пов'язаного при здійсненні заходів із ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач - Головне Управління МВС України в Київській області не погоджуючись із вимогами адміністративного позову, подали до суду заперечення, в якому просять відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, оскільки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ Російської Федерації, тому підстав для вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги немає, також зазначили, що у трудових відносинах позивач з ГУМВС України в Київській області не перебував.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що з 03 вересня 1977 року по 05 березня 1994 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ (України та Російської Федерації) , після чого вийшов на пенсію за вислугою років, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1.

15.06.2016 року комісією МСЕК довічно була встановлена II група інвалідності у зв'язку з захворюванням пов'язаним з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копіює довідки.

09.09.2016 року позивач отримав посвідчення інваліда другої групи, що має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копіює посвідчення серії НОМЕР_2.

В подальшому, з метою вирішення питання про виплату одноразової допомоги позивач звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області з відповідною заявою та надав копії необхідних документів.

Згідно із листом Головного управління МВС України в Київській області № 29/ф-599 від 26.09.2016 року позивачу повідомлено, що підстав для вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги немає, оскільки згідно з п. 7 Постанови КМУ від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції», працівник міліції, якому призначається допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає документи за місцем служби.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності працівника міліції» визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з п. 7 Постанови, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1, позивач ОСОБА_1, наказом № 12 від 05.03.1994 року був звільнений з органів внутрішніх справ Російської Федерації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при відмові в нарахуванні одноразової грошової допомоги позивачу діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і тому приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та відсутності підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 2, 6-10, 17, ст.183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління МВС України в Київській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через суд Обухівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяБолобан В. Г.