Справа № 815/5022/16
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5022/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису відповідача до акту перевірки від 16.09.2016 року №71/06

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження. З наданих до суду пояснень на попередніх судових засіданнях та з позову вбачається, що позивач не погоджується з правомірністю припису відповідача, оскільки засіб обліку холодної води, що належить ОСОБА_1 не пройшов періодичну перевірку в 2 кварталі 2015 року, тобто, в періоді, в якому перевірка засобів обліку має проводитися за рахунок споживача, а тому відсутні підстави для нарахування споживачу вартості послуг з водопостачання за показниками приладу обліку, вимога щодо приведення умов договору №2528 від 06.03.2014 року у відповідність до вимог Типового договору та Правил є не обґрунтованою, оскільки договір укладений з особою, яка не зверталася з заявою про проведення перевірки щодо неї, вимоги щодо укладення прямих договорів на водопостачання з мешканцями багатоповерхового будинку та перерахунку їм розміру плати за водопостачання є не обґрунтованими, оскільки ОСББ не виконані умови, необхідні для укладення прямих договорів з мешканцями будинку, зокрема, встановлення загального лічильнику, позивач не може відповідати за витрати води від введення її в будинок до квартир.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. З наданих до суду заперечень на позов (аркуші справи 73-77) та наданих пояснень на попередніх засіданнях вбачається, що відповідач позов не визнає, оскільки позивач має за свій рахунок проводити перевірку засобу обліку води, однак таку перевірку не провів та не може нараховувати споживачу плату за послуги водопостачання без врахування показників засобу обліку, перевірка відповідності умов договору №2528 від 06.03.2014 року проводилася з підстав звернення споживача із відповідною заявою до Держпродспоживслужби, не укладення прямих договорів з мешканцями багатоквартирного будинку на водопостачання обмежує їх права на належне отримання послуг, а тому оскаржуваний припис є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, неявку в судове засідання представника позивача, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 5, 26 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, який має право давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Спеціально уповноваженим центральним органом у сфері захисту прав споживачів є Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, а також її територіальні органи, до яких відноситься, в тому числі, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, яке діє на підставі Положення, затвердженого наказом Держпродспоживслужби 25.02.2016 року.

Згідно із положеннями ст. 1, 6, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг.

Позапланові заходи можуть проводитися, зокрема, за обґрунтованим звернення фізичної особи про порушення суб'єктом господарювання її законних прав при наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення та за умови видачі наказу і оформлення на підставі нього посвідчення (направлення) на проведення заходу.

За результатами здійснення заходу, в разі виявлення порушень, складається акт та може складатися припис щодо усунення порушень.

На виконання своїх повноважень, враховуючи надходження до відповідача заяв від ОСОБА_1 та мешканців будинку №1Д по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі щодо порушення прав споживачів при наданні послуг з водопостачання, за згодою Держпродспоживслужби, на підставі наказу та направлення на проведення перевірки (аркуші справи 79-89), Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області в період з 05.09.2016 року по 16.09.2016 року проведена позапланова перевірка Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами якої складений акт №71/06 від 16 вересня 2016 року (аркуші справи 90-93).

Враховуючи виявлення під час перевірки порушень, відповідачем наданий позивачу припис до акту від 16 вересня 2016 року №71/06, яким Філію «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» зобов'язано вжити заходів щодо проведення періодичної повірки квартирного засобу обліку холодної води, що належить ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; провести коригування нарахувань за послуги з централізованого холодного водопостачання, які були виставлені споживачу ОСОБА_1 за нормами споживання, з урахуванням вимог ч. 2 п. 10 Правил, тобто, з урахуванням показників приладів обліку води; привести умови договору №2528 від 06.03.2014 року у відповідність до вимог Правил та Типового договору виключивши з договору несправедливі умови з п. 3.4.5; забезпечити виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, тобто, підготувати та укласти із споживачами - мешканцями будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі договори про надання послуг з водопостачання та водовідведення; провести перерахунок розміру плати мешканцями будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі за надані не в повному обсязі послуги з водопостачання у січні, лютому та квітні 2016 року.

Позивач не погодився з правомірність вимог відповідача, викладених в приписі та звернувся до суду з позовом про визнання його неправомірним та скасування.

Суд вважає доводи позивача обґрунтованими, оскаржуваний припис таким, що не ґрунтується на нормах законодавства та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до акту КП «Сервісний центр» від 31.05.2011 року №254790, підписаного ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 встановлений 31.05.2011 року засіб обліку холодної води ЕТ-1,5 № із зазначенням необхідності провести повірку засобу обліку у 2 кварталі 2015 року (аркуш справи 34).

Лічильник води це засіб вимірювальної техніки, який входить до переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці у відповідності до ст. 8, 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та застосування такого вимірювального засобу можливе в разі проведення його повірки.

Відповідно до п. 7.5, п. 9.14 ДСТУ 2681-94 повірка засобів вимірювальної техніки це визначення похибок та встановлення їх придатності до застосування, точність засобу вимірювання це характеристика засобу вимірювання, яка визначає близькість його показів до істинного значення вимірювальної величини.

Відповідно до положень п. 15, 20, 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених 21 липня 2005 року постановою Кабінету Міністрів України №630 засоби обліку води встановлені у квартирі підлягають періодичній повірці.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або затверджених нормативів (норм) споживання.

У разі відсутності у квартирі засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

З аналізу вищезазначених положень законодавства можна зробити висновок про те, що лічильник води має проходити періодичну повірку, тобто, метрологічний контроль та без такої повірки лічильник не може вважатися таким, що показує істинне значення вимірювальної величини, а тому показання вимірювального засобу, який не пройшов періодичну повірку не можуть бути враховані при обліку та у розрахунках за послуги водопостачання та водовідведення, що є підставою для нарахування плати за ці послуги відповідно до нормативів (норм) споживання за відсутності засобу обліку.

Оскільки засіб обліку холодної води, встановлений ОСОБА_1, не пройшов повірку, нарахування йому плати за послуги водопостачання та водовідведення за цим лічильником є не можливим, що є підставою для нарахування цьому споживачу плати за нормативами споживання, а тому припис в цій частині є протиправним.

Щодо зобов'язання позивача вжити заходів щодо проведення періодичної повірки квартирного засобу обліку холодної води, що належить ОСОБА_1, суд вважає цю вимогу відповідача також неправомірною, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 2, п. 3 ч. 1 ст. 30, ч. 2 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на принципі забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Державне регулювання цін/тарифів базується на відповідності рівня цін/тарифів розміру економічно обґрунтованих витратна їх виробництво.

Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно із Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2868 від 26.11.2015 року, яка набрала чинності 29.01.2016 року, встановлений тариф на централізоване постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) для позивача, який включає витрати на періодичну повірку засобів обліку води споживачів.

До цього часу діяла стара редакція Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №113/98-ВР від 11.02.1998 року, стаття 28 якого передбачала, що порядок, зокрема, оплати за роботи, пов'язані з повіркою засобів вимірювальної техніки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Крім того, механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року існував та включав витрати на періодичну повірку лічильників, які є власністю ліцензіата, а з 01.10.2014 року всіх лічильників, однак в тарифи такі витрати не включалися та механізму відшкодування цих витрат не існувало, а тому тільки з 29.01.2016 року у позивача з'явився обов'язок проводити такі повірки за рахунок тарифів.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не виконала вимоги норм законодавства та не здійснила обов'язкову періодичну повірку власного лічильника в 2 кварталі 2015 року, а тому, в даному випадку, вона має вчинити такі дії самостійно.

Щодо частини припису, який стосується приведення умов договору №2528 від 06.03.2014 року у відповідність до вимог Типового договору та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, суд звертає увагу, що зазначений договір укладений з ОСОБА_2 (аркуші справи 35-37), яка від свого імені до Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не зверталася, а виступала як представник мешканців будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко, в м. Одесі.

В заявах, які стали підставою для проведення відповідачем позапланового заходу, питання щодо укладення договору №2528 від 06.03.2014 року, порушення позивачем прав ОСОБА_2, не ставилося, а оскільки у відповідності до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області не могло перевіряти зазначене питання та виносити припис з цього приводу.

Щодо частини припису, яка стосується підготовки та укладення із споживачами - мешканцями будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі договорів про надання послуг з водопостачання та водовідведення, суд вважає вимоги відповідача неправомірними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» централізоване питне водопостачання це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води; система питного водопостачання - сукупність технічних засобів, включаючи мережі, споруди, устаткування (пристрої), для централізованого та нецентралізованого питного водопостачання.

З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні вбачається, що на балансі позивача знаходяться мережі до введення в будинок, а внутрішньо будинкові мережі будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі знаходяться на балансі ОСББ та позивачу не передавалися, а тому позивач не може укласти прямі договори з мешканцями будинку, зона відповідальності яких починається з введення мереж в квартиру.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували зворотне та свідчили про можливість укладення договорів з мешканцями багатоквартирного будинку без оформлення договірних відносин з об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, на балансі якого знаходяться внутрішньо будинкові мережі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Таким чином Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» не передбачено укладення договорів з власниками квартир в багатоквартирних будинках, а договірні відносини мають бути оформлені з об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Будинок 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі знаходиться на балансі ОСББ «Каштан-плюс», водопостачання цього будинку відбувалося на підставі укладеного за рішенням суду договору, термін дії якого закінчився 31.12.2014 року та ОСББ «Каштан-плюс» відмовилося від продовження терміну дії договору без укладення позивачем прямих договорів з мешканцями будинку.

При цьому, позивач наполягає на тому, що для укладення договорів з мешканцями будинку ОСББ «Каштан-плюс» має надати необхідні документи, погасити заборгованість та встановити загальний лічильник води на будинок, проте такі дії ОСББ не вчинені, а тому договори правомірно не укладені та у позивача є всі підстави для припинення водопостачання в цей будинок.

Посилання відповідача на положення 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» суд вважає не обґрунтованими, оскільки в даному випадку споживачем послуг, з яким укладається договір, є ОСББ, а не окремі мешканці багатоквартирного будинку.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, а тому позиція позивача щодо необхідності укладення договору на водопостачання с ОСББ не суперечить положенням законодавства та не порушує права власників квартир, які створили це об'єднання.

Щодо частини припису, яка передбачає проведення перерахунку розміру плати мешканцями будинку 1 «Д» по вул. Яші Гордієнко в м. Одесі, за надані не в повному обсязі послуги з водопостачання у січні, лютому та квітні 2016 року, суд звертає увагу, що відповідачем надані до суду матеріали перевірки, проте вони не містять жодного доказу в підтвердження припинення водопостачання позивачем, позивач зазначені обставини не підтверджує, а відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всі вимоги відповідача, викладені в приписі до акту перевірки від 16.09.2016 року №71/06 є неправомірними, а тому цей припис підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до акту перевірки від 16.09.2016 року №71/06 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до акту перевірки від 16.09.2016 року №71/06.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» () судовий збір у розмірі 1378 грн.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.І. Свида