Справа № 554/7634/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 14.11.2016 Справа № 554/7634/16-а
Справа № 554/7634/16-а
Провадження № 2-а/554/347/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченко А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтава ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Полтава ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 9 вересня 2016 року інспектором УПП в м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ПС 2 № 668676 у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки за кермом автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився його вітчим, тоді як він знаходився на пасажирському сидінні, праворуч від водія. Близько 09 год. 40 хв. вони прибули на речовий ринок «Полімпекс» та зупинившись по вул. Шевченка, 29, вітчим пішов до речового ринку, а він залишився на пасажирському сидінні. Через деякий час, скориставшись його тривалою відсутністю, він вирішив сісти на місце водія, при цьому автомобілем він керував та з місця зупинки не рухався. Невдовзі до нього підійшли працівники поліції, які привітавшись почали вказувати на те, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 зупинений в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено». В ході спілкування з інспектором він неодноразово вказував на те, що він не являється водієм вказаного транспортного засобу, проте це не прийнято до уваги.

Крім того, позивач зазначає, що раніше знаку 3.34 «Зупинку заборонено» в цьому місці не було, а тому разом із цим знаком має застосовуватися табличка 7.20 «Діє від …», в порядку п.109.24 ДСТУ 4100-20023 «Дорожні знаки», що виключало на той час дію дорожнього знаку.

Не зважаючи на зауваження позивача інспектором Коробкою Т. О. винесено вищезазначену постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, не розяснивши при цьому його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вказані обставини стали підставою звернення його до суду з цим адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що постанова серії ПС 2 № 668676 від 9 вересня 2016 року є законною та обґрунтованою.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором були дотримані всі вимоги чинного законодавства, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що 9 вересня 2016 року інспектором УПП в м. Полтаві лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ПС 2 № 668676 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Зі змісту постанови слідує, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З показань свідка ОСОБА_5 слідує, що він того дня патрулював з інспектором Коробкою Т. О. та був свідком того, що позивачем, всупереч вимог п. 3.34 «Зупинка заборонена» додатку № 1 до Правил дорожнього руху України, здійснено зупинку автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Шевченка, 29 в м. Полтава. Свідок показав, що позивачу були розяснені права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, на що останній відреагував зухвало, постійно перериваючи інспектора.

Крім того, свідок зазначив, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1, будь-яких інших осіб він не бачив.

Вказані обставин знайшли своє підтвердження в ході перегляду відеозапису за місцем вчинення правопорушення, з якого вбачається, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 Правил, а тому суд знаходить надуманими його твердження про те, що за кермом автомобіля знаходився не він та критично оцінює його покази про те, що він пересів на місце водія тимчасово, для того, щоб ввімкнути кондиціонер.

Суд критично оцінює показання позивача та представника позивача в частині того, що знак 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Шевченка, 29 в м. Полтаві раніше встановлено не було і такий знак встановлено без таблички 7.20 Правил, а тому до позивача не може бути застосовано адміністративне стягнення.

Доводи позивача про те, що дорожній знак 3.34 ПДР України встановлений з порушеннями державних стандартів не можуть бути підставою порушення правил дорожнього руху, оскільки висновків відповідних організацій не існує, а тому водії не мають право порушувати правила дорожнього руху (знаку), який встановлений відповідними органами.

Відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 15.1 Правил визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинна здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Згідно розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» відноситься до категорії заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження у русі та забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не заслуговують на увагу твердження позивача та його представника про порушення інспектором процедури винесення постанови. Враховуючи, що клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, інспектором винесено постанову за місцем скоєння правопорушення, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 267 КУпАП.

Згідно ч. 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність в його діях порушення Правил дорожнього руху та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, суд,

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 21 листопада 2016 року.

Суддя Савченко А. Г.