Справа № 607/12136/16-а
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 Справа №607/12136/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 06 вересня 1985 року по 11 січня 1989 року вона працювала на посаді старшої піонервожатої Дичківської восьмирічної школи, що в смт. В.Бірки, Тернопільського району, Тернопільської області, з 05 січня 1989 року була переведена на посаду культорганізатора Великобірківського будинку піонерів на якій перебувала до 01 вересня 1994 pоку, одночасно виконуючи обов»язки керівника гуртків, зокрема: з 1988 року по 1989 рік гуртка «Макраме» у 1 групі, з 1992 року по 1993 рік гуртка «Вишивання» у 2 групі та з 1993 року по 1994 рік - «Вишивка» у 2 групі. З 01 вересня 1994 pоку вона була переведена на посаду керівника гуртків «Художньої вишиванки та в'язання» Великобірківського Будинку творчості школяра, на якій пропрацювала до 22 жовтня 2015 року та була звільнена у зв»язку із виходом на пенсію. Таким чином на момент виходу на пенсію її загальний трудовий стаж складає 30 років 01 місяць 16 днів, з яких спеціальний стаж роботи як працівника освіти становить 27 років 05 місяців 26 днів.

23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Однак листом № 1617/02 від 28 жовтня 2015 року відповідача відмовив їй у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти, з тих причин, що відсутні підстави для зарахування їй до спеціального стажу періоду роботи з 11 січня 1989 року по 31 серпня 1994 року на посаді «культорганізатор», оскільки дана посада не передбачена переліком посад, перебування на яких дає право виходу на пенсію за вислугу років, а тому її спеціальний стаж роботи як працівника освіти становить 24 роки 4 місяці 5 днів, що є меншим за необхідний - 25 років 06 місяців, у відповідності до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказану відмову позивач вважає неправомірною, оскільки відповідачем не зараховано їй у спеціальний стаж роботи 3 роки роботи на посаді керівника гуртків, зокрема, які вона виконувала у період перебування на посаді культорганізатора. У зв»язку з наведеним просить суд визнати неправомірними дії Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови їй у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти; зобов'язати Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити їй пенсію за вислугу років як працівнику освіти з 23.10.2015 року, зарахувавши до спеціального стажу роботи, як працівника освіти період роботи на посаді керівника гуртків, зокрема: з 1988 року по 1989 рік гуртка «Макраме» у 1 групі, з 1992 року по 1993 рік гуртка «Вишивання» у 2 групі та з 1993 року 1994 рік - «Вишивка» у 2 групі Великобірківського Будинку творчості школяра. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі-551,20 грн. сплаченого судового збору та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проти позову заперечила, посилаючись на те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії спеціальний трудовий стаж позивача, як працівника освіти відповідно до записів у трудовій книжці становив 24 роки 4 місяці 5 днів, що є меншим за необхідний стаж, який у відповідності до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має становити 25 років 06 місяців.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що 29 березня 2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015року «Про деякі питання функціонування територіальних органів ПФУ» Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі було реорганізовано шляхом злиття у Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 19 вересня 1987 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 та змінила дівоча прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 а з 26 березня 1998 року після повторної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1(дів. ОСОБА_1) серії НОМЕР_2 06 вересня 1985 року позивач була прийнята на роботу на посаду старшої піонервожатої Дичківської восьмирічної школи з 06 вересня 1985 року(наказ №593 від 06 вересня 1985 року).

Згідно наказу по відділу освіти Тернопільського району №27 від 05 січня 1989 року ОСОБА_1 переведена з посади старшої піонервожатої Дичківської ВШ на посаду культорганізатора Великобірківського будинку піонерів з 11 січня 1989 року.

Як вбачається із рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №242 від 30 листопада 1990 року, з 10 грудня 1990 року Великобірківський будинок піонерів було перейменовано у Будинок творчості школяра.

Відповідно до наказу відділу освіти Тернопільської районної державної адміністрації №652 від 01 вересня 1994 року ОСОБА_1 була переведена з посади культорганізатора Великобірківського Будинку творчості школяра на посаду керівника гуртків художньої вишивки та в»язання Будинку школяра з 01 вересня 1994 року.

Наказом директора Великобірківського Будинку творчості школяра №18-к від 22 жовтня 2015 року ОСОБА_1 керівника гуртків «Виготовлення сувенірів» звільнено з роботи з 22 жовтня 2015 року у зв»язку із виходом на пенсію за вислугою років згідно ст. 38 КЗпП України.

Листом №11617/02 від 28 жовтня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику освіти згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з посиланням на те, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 її спеціальний стаж як працівника освіти становить 24 роки 4 місяці 5 днів, що є меншим за необхідний стаж-25 років 6 місяців. При цьому позивачу відмовлено у зарахуванні до спеціального стажу періоду роботи з 11 січня 1989 року по 31 серпня 1994 року на посаді «культорганізатор», оскільки остання не передбачена переліком посад, перебування на яких дає право виходу на пенсію за вислугу років відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04 листопада 1993 року.

В силу ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній з 01.04.2015 року) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Розділом першим Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти після досягнення 55 років за наявності спеціального стажу роботи - з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2016 р. - не менше 25 років 6 місяців, зокрема працівники позашкільних навчальних закладів: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників

для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників . У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із довідки Великобірківського Будинку творчості школяра №39 від 11 грудня 2015 року ОСОБА_1 з 11 січня 1989 року по 31 серпня 1994 року працювала на посаді культорганізатора Великобірківського будинку піонерів (в подальшому Будинок творчості школяра) та одночасно була керівником гуртків: з 1988 року по 1989 рік- «Макраме» 1 група; з 1992 року по 1993 рік- «Вишивання» 2 групи; з 1993 року по 1994 рік-«Вишивка» 2 групи.

Наведене підтверджується копіями журналів планування та обліку роботи: гуртка «Макраме» Великобірківського будинку піонерів» за 1988-1989 рік навчальний рік; гуртка «Вишивання» Великобірківського будинку творчості за 1992-1993 навчальний рік; гуртка «Вишивка» Великобірківського будинку творчості за 1993-1994 рік, керівником яких була позивач ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді директора Великобірківського Будинку творчості школяра та підтвердила, що позивач ОСОБА_1 спершу працювала у Дичківській восьмирічній школі піонервожатою. З 11 січня 1989 року була прийнята на посаду культорганізатора Великобірківського будинку піонерів, який в подальшому було перейменовано у Будинок творчості школяра. Перебуваючи на посаді культорганізатора, ОСОБА_1 одночасно з 11 січня 1989 року була керівником гуртка «Макраме» 1 група, який вела 4 години на тиждень на протязі 6 місяців. З жовтня 1989 року до 1992 року ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці, а з 01 вересня 1992 року продовжила працювати керівником гуртка української вишивки, який вела по 8 годин на тиждень. З 01 вересня 1994 року була переведена на посаду керівника гуртків української вишивки 2 групи(9 годин в тиждень) та друкарської справи(4 години на тиждень) і до 1995 року працювала на неповний стаж роботи.

У відповідності до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. N 963 посади керівника гуртка, секції, студії, інших форм гурткової роботи віднесені до посад педагогічних працівників.

Пунктом 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2001 р. №78 визначено, що до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років педагогічних та науково-педагогічних працівників зараховується час роботи на посадах, передбачених переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, а також: час роботи керівників гуртків, секцій, студій та інших форм

гурткової роботи, які працюють за профілем у загальноосвітніх навчальних закладах, і педагогічних працівників, які працюють за профілем у позашкільних та дошкільних навчальних закладах.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та доданими до матеріалів справи документами і показаннями свідка підтверджено, що ОСОБА_1 в період часу з 1988 року по 1994 рік працювала на посаді керівника гуртків у Великобірківському будинку піонерів, який в подальшому перейменовано у Будинок творчості школяра, а саме: з 1988 року по 1989 рік-керівником гуртка «Макраме» 1 група; з 1992 року по 1993 рік- керівником гуртка «Вишивання» 2 групи; з 1993 року по 1994 рік-керівником гуртка «Вишивка» 2 групи. Вказані посади у відповідності до чинного законодавства віднесені до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд приходить до переконання, що при обчисленні позивачу стажу, який дає право на пенсію за вислугу років як працівнику освіти, відповідачем протиправно не включено до спеціального стажу періоди роботи ОСОБА_1 на посаді керівника гуртків позашкільного навчального закладу, а саме: з 1988 року по 1989 рік-керівником гуртка «Макраме» 1 група Великобірківського будинку піонерів; з 1992 року по 1993 рік- керівником гуртка «Вишивання» 2 групи та з 1993 року по 1994 рік-керівником гуртка «Вишивка» 2 групи Великобірківського Будинку творчості школяра.

Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, шляхом визнання неправомірними дій Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, як працівнику освіти та зобов'язання Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, як працівнику освіти у відповідності до ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши їй до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 1988 року по 1989 рік-керівником гуртка «Макраме» 1 група Великобірківського будинку піонерів; з 1992 року по 1993 рік- керівником гуртка «Вишивання» 2 групи та з 1993 року по 1994 рік-керівником гуртка «Вишивка» 2 групи Великобірківського Будинку творчості школяра.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб»єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, право компенсування судових витрат, понесених стороною на користь якої ухвалено рішення, визначене ст. 94 КАС України, тому суд вважає, що із державного бюджету в користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати по справі, а саме: 551,20 грн. судового збору. Керуючись ст.19, ч.1 ст.46 Конституції України, ст.ст.52, 55, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.6-11, 41, 71, 94, 104, 158-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Тернопільського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Тернопільське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику освіти згідно ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.10.2015 року, зарахувавши до спеціального стажу роботи як працівника освіти період роботи з 1988 року по 1989 рік-керівником гуртка «Макраме» 1 група Великобірківського будинку піонерів; з 1992 року по 1993 рік- керівником гуртка «Вишивання» 2 групи та з 1993 року по 1994 рік-керівником гуртка «Вишивка» 2 групи Великобірківського Будинку творчості школяра.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. відшкодувати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області (м.Тернопіль вул.Руська, 17, ).

Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Постанову суду першої інстанції може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонним суд з дня проголошення постанови. Якщо постанову було ухвалено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, а також у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич