Справа № 464/7747/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7747/16-а
пр.№ 2-а/464/371/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарях Лобко А.С., Калітовської А.Б.

з участю представника позивача Дмух М.В.

представника третьої особи ТзОВ «Девелопмент-Сіті» - Гедз О.Т.

представника відповідача Папроцького І.М.

третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради Середи Олега Мироновича, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент-Сіті», ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, про визнання протиправними та скасування приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2016 року ТзОВ «Розвиток нерухомості» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати приписи, видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові Львівської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт на адресу ТзОВ «Розвиток нерухомості» (від 21.09.2016 року) та ТзОВ «Девелопмент-Сіті» (від 29.09.2016 року), щодо зупинення проведення будівельних робіт зі спорудження багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що оскаржувані приписи виносились в результаті проведення відповідачем перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, які були проведені з істотними порушеннями, яка проведена без виклику представників сторін, без повідомлення їх про час та місце проведення перевірки, без представлення відповідних документів на проведення перевірки, без витребування будь-яких документів та без надання забудовнику або підряднику можливості надати пояснення по сумі виявлених порушень. Це свідчить про грубе порушення відповідачем порядку проведення позапланової перевірки, що призвело до винесення протиправних приписів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, визнати протиправними та скасувати приписи, видані Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на боці позивача - ТзОВ «Девелопмент-Сіті» в судому засіданні також підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на законність та обгрунтованність приписів. Тому просив відмовити в задоволенні позову.

Треті особи без самостійних вимог на предмет позову на боці відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.10.2016 року ТзОВ «Розвиток нерухомості» було отриманий припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради (далі - Інспекція ДАБК) про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, виданий 21.09.2016 року провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи інспекції ДАБК у м. Львові Середою О.М.

У вищевказаному приписі Інспекція ДАБК вимагала негайно зупинити проведення будівельних робіт на об'єкті по АДРЕСА_1, до моменту усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами позапланової перевірки також був складений відповідний Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 21.09.2016 року, в якому Інспекція ДАБК зробила висновок про наявність ряду порушень при будівництві об'єкта - багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1.

29.09.2016 року відповідачем був також винесений Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, адресований ТзОВ «Девелопмент-Сіті».

У вищевказаному приписі Інспекція ДАБК також вимагала негайно зупинити проведення будівельних робіт на об'єкті по АДРЕСА_1, до моменту усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

За результатами перевірки щодо ТОВ «Девелопмент-Сіті» був складений Акт перевірки, датований 29.09.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, обидва оскаржувані позивачем приписи складені за результатами позапланової перевірки, проведеної на підставі наказу № 23-К від 20.05.2016 року та направлення на позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.09.2016 року № 249-пп.

В судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Розвиток нерухомості» є замовником будівництва вищевказаного об'єкту - багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, а ТОВ «Девелопмент-Сіті» - генеральним.

При цьому, позивач є законним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1. Зокрема, ухвалою від 10.07.2014 року № 3619 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та надання її в оренду ТзОВ «Розвиток нерухомості».

Як вбачається з виданих Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради Містобудівельних обмежень та сервітутів щодо користування земельною ділянкою (№ 2401-2вих-948 від 25.06.2014 року) земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 0,1775 га, за призначенням відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до п. 1 Договору оренди землі від 12.08.2014 року, земельна ділянка була надана позивачу в оренду на 10 років для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що вищевказана земельна ділянка за основним цільовим призначенням відноситься до категорії землі, визначеної п. «б» ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України як «землі житлової та громадської забудови».

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014 року були затверджені Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1.

Відповідно до Містобудівних умов та обмежень земельна ділянка по АДРЕСА_1, відноситься до земель багатоповерхової житлової забудови.

15.03.2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України був виданий Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 93 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1, який на момент проведення перевірки відповідачем та слухання справи є чинним, та дія його не зупинена.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність у ТзОВ «Розвиток нерухомості» (як замовника) всієї дозвільної документації, необхідної для виконання будівельних робіт на об'єкті силами третьої особи - ТзОВ «Девелопмент-Сіті» (як генерального підрядника).

При цьому, суд погоджується з твердженнями позивача щодо наявності порушень норм чинного законодавства, під час проведення позапланової перевірки відповідачем, за результатами якої були винесені оскаржувані приписи.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав для винесення оскаржуваних приписів є виявлений Інспекцією ДАБК факт віднесення земельної ділянки на АДРЕСА_1 до території дитячих навчальних закладів.

Зокрема, у оскаржуваних приписах відповідач посилається на наступне: «Відповідно до Генерального плану м. Львова, земельна ділянка на АДРЕСА_1 відноситься до території Дошкільного навчального закладу № 167 «Калинка», а відповідно до плану зонування території Шевченківського району м. Львова (затверджений Ухвалою Львівської міської ради № 4657 від 05.21.2015 року «Про затвердження містобудівної документації «план зонування території м. Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5 Залізничний та Шевченківський район») вказана земельна ділянка належить до території сельбищної забудови (зона Ж-1)».

Як встановлено судом, законним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, загальна площа 0,1775 га) є позивач.

Згідно вимог ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У позивача виникло право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у зв'язку із прийняттям Львівською міською радою ухвали № 3619 від 10.07.2014 року «Про затвердження ТзОВ «Розвиток нерухомості» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1», також укладенням відповідного договору оренди землі від 12.08.2014 року, та реєстрацією даного речового права.

Одночасно, відповідачем та третіми особами: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 надано жодних доказів на підтвердження наявності у ДНЗ № 167 «Калинка» права користування вищевказаною земельною ділянкою.

Як встановлено в судовому засіданні, Дошкільний навчальний заклад № 167 «Калинка» не являється користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, загальна площа 0,1775 га), й територія закладу лише межує із ділянкою, наданою ТзОВ «Розвиток нерухомості».

З огляду на це, твердження третіх осіб щодо належності земельної ділянки, на якій відбувається спорудження житлового будинку, до земель Дитячого навчального закладу № 167 «Калинка», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є необгрунтованим та безпідставним.

Суд також погоджується з твердженням позивача про те, що Генеральний план м. Львова не є документом, що може визначати належність земельної ділянки конкретному землекористувачу.

З огляду на ці обставини, висновок Інспекції ДАБК, що «відповідно до Генерального плану м. Львова, земельна ділянка на АДРЕСА_1 відноситься до території Дошкільного навчального закладу № 167 «Калинка», суперечить фактичним обставинам, та є безпідставним.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача при проведенні перевірки на План зонування території Шевченківського району місті Львова.

Так, 21.05.2015 року прийнята ухвала Львівської міської ради № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Львова (зонінг). Том 1. Частина 4,5 Залізничний та Шевченківський райони». Згідно затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 3924 від 30.09.2000 року Генерального плану міста Львова, земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить до території багатоповерхової житлової забудови.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог з урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.

Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.

Відповідно до абз. 2 п. 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» положення затверджених відповідно до цього пункту проектів забудови територій, розподілу територій, містобудівних обґрунтувань з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки враховуються під час розроблення, внесення змін та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з п. 1.4. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 року № 109, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.07.2011 року за № 912/19650) чинність наданих містобудівних умов та обмежень не може бути зупинена у зв'язку з початком розроблення, внесення змін або оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

План зонування Шевченківського району м. Львова на який посилаються відповідач та треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та яким земельну ділянку по АДРЕСА_1 віднесено до зони дитячих дошкільних установ та загальноосвітніх шкіл, був затверджений 21.05.2015 року, тобто вже після видачі позивачу Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 (26.12.2014 року).

В судовому засіданні встановлено, що розробку плану зонування території Шевченківського району м. Львова здійснювало ДП «ДІПМ «Містопроект». Як вбачається з листа ДП «ДІПМ «Містопроект» № 634/12-1 від 28.10.2015 року, віднесення земельної ділянки по АДРЕСА_1, наданої в оренду позивачу для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку до зони «Ж-1» («садибна забудова»), сталося внаслідок відсутності у розробника плану зонування інформації щодо відведення земельної ділянки в оренду ТзОВ «Розвиток нерухомості».

Таким чином, допущена ДП «ДІПМ «Містопроект» помилка при розробленні проекту Плану зонування Шевченківського району м. Львова, призвела до того, всупереч вимогам ст. 18, абз. 2 п. 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Львівська міська рада при прийнятті ухвали № 4657 від 21.05.2015 року, віднесла земельну ділянку, передану в 2014 року ТзОВ «Розвиток нерухомості» в оренду для будівництва багатоповерхового житлового будинку, до зони «Ж-1», яка передбачає будівництво лише малоповерхової садибної забудови.

Про наявність вищезазначених порушень вимог чинного законодавства при затвердженні плану зонування території, стало підставою для видання Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Припису № 1/4-пб від 05.04.2016 року про усунення Департаментом містобудування Львівської міської ради порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в якому прямо вказано на порушення вимог абз. 2 п. 4 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, відповідно до п. 1.4. Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 07.07.2011 року № 109) факт затвердження Плану зонування території Шевченківського району м. Львова 21.05.2015 року не може впливати на чинність виданих раніше Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 (затверджених наказом в. о. начальника управління архітектури-директором Департаменту містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014 року).

Так само, прийняття Львівською міською радою ухвали № 4657 від 21.05.2015 року не може впливати й на чинність наявних у позивача дозвільних документів на будівництво.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є складовими вихідних даних для проектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законом порядку, а також документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою є підставою для отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що робочий проект «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1» був розроблений ТОВ «Левадія-Проект» та переданий на експертизу, яку провело ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза». За результатами проведеної експертизи, ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» був складений Експертний звіт № 7-049-15-ЕП/ЛО від 22.09.2015 року, в якому зазначено: «Проектна документація розроблена відповідно до вихідних даних на проектування з дотриманням вимог щодо міцності, надійності, довговічності об'єкта будівництва, його експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення; санітарного і епідеміологічного благополуччя населення; охорони праці; екології; пожежної безпеки; техногенної безпеки; енергозбереження і може бути затверджена».

Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 93 був отриманий позивачем 15.03.2016 року.

Вказані проектна документація та дозвіл були отримані відповідно до Містобудівних умов та обмежень (затверджені наказом № 420 від 26.12.2014 року), чинність яких не залежить від подальшого внесення змін та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні (що відбулося при прийнятті ухвали Львівської міської ради № 4657 від 21.05.2015 року

Крім того, затвердження 26.12.2014 року Містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 та факт існування їх на момент розгляду Львівською міською радою проекту ухвали № 4657, тобто станом на 21.05.2015 року, в силу вимог ст. 18, абз. 2 п. 4 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є перешкодою для зміни виду використання земельної ділянки її власником.

Таким чином прийняття ухвали Львівської міської ради № 4657 від 21.05.2015 року та затвердження Плану зонування території Шевченківського району м. Львова не може впливати на чинність раніше виданих Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1, затверджених наказом № 420 від 26.12.2014 року, а також на чинність подальших документів, розроблених та отриманих на підставі таких Містобудівних умов та обмежень, в тому числі, дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ 93 від 15.03.2016 року.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що існування Плану зонування території Шевченківського району м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 4657 від 21.05.2015 року, в силу вимог діючого законодавства, не є перешкодою для реалізації позивачем права забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 відповідно до раніше визначеного виду використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що оскарження позивачем ухвали Львівської міської ради № 4657 від 21.05.2015 року до Галицького районного суду м. Львова (справа № 461/5417/16-а), так само як й вирішення питання про чинність оскаржуваної ухвали, не може впливати на розгляд даного спору по суті.

Вказані обставині свідчать про необґрунтованість висновків відповідача, щодо порушення вимог Плану зонування території Шевченківського району м. Львова.

Також про необґрунтованість висновків відповідача зроблених при проведенні позапланової перевірки свідчить й той факт, щоІнспекція ДАБК посилається на віднесення земельної ділянки, належної на праві оренди позивачу, до території «сельбищної забудови (зона Ж-1)». Як вбачається зі змісту Плану зонування, на який робить посилання відповідач, категорія Ж-1 являється зоною «садибної житлової забудови», а не територією «сельбищної забудови», про яку йдеться у оскаржуваних приписах.

Окрім того, в оскаржуваних приписах та актах перевірки, Інспекція ДАБК посилається на те, що «проектований чотирнадцятиповерховий житловий будинок порушує норми інсоляції дитячого садочку № 167». В обгрунтування вищевказаного твердження, відповідач посилається на висновки про інсоляційний режим дошкільного навчального закладу № 167, що на АДРЕСА_1, розробленого ПП «ІВЕР» у 2014 році. При цьому, відповідачем зроблене посилання, що вказані висновки були представлені забудовником під час проведення перевірки.

Дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість твердження відповідача відносно порушення вимог щодо інсоляції при проектування та будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідність проектної документації вимогам діючого законодавства, підтверджена результатами будівельно-технічної експертизи (експертний звіт № 7-049-15-ЕП/ЛО від 22.09.2015 року).

Дослідження проведене ПП «ІВЕР» в 2014 році було замовлене позивачем, з метою перевірки дотримання вимог щодо інсоляції в проектній документації на будівництво багатоквартирного жилого будинку по АДРЕСА_1. За результатами дослідження був складений Розрахунок тривалості інсоляції та висновок про інсоляційний режим, на який посилається відповідач в матеріалах перевірки. При цьому, такий висновок не надавався відповідачу позивачем при проведенні перевірки, а був наданий Інспекції ДАБК третьою особою - ОСОБА_4, що було підтверджено нею при дачі пояснень в судовому засіданні. З огляду на спосіб отримання відповідачем Розрахунку, зроблені на його підставі висновки не можна вважати об'єктивними.

Разом з тим, у вказаному Розрахунку міститься висновок спеціалістів ПП «ІВЕР» про те, що загальна тривалість інсоляції дитячого навчального закладу № 167 залишається в межах норми. При цьому, спеціалістом зроблене посилання на п. 2.4. та п. 4.1. Державних санітарних норм та правил «Влаштування, обладнання, утримання дошкільних навчальних закладів та організації життєдіяльності дітей». Одночасно, у висновку ПП «ІВЕР» зроблене застереження про те, що «меншою за нормативну є тривалість інсоляції в точці № 6 (від 14-55 до 17-00), вона складає 2 години 05 хвилин. На цій ділянці влаштований тіньовий навіс».

Як вбачається із заперечення на позов відповідача, висновок про порушення режиму інсоляції дитячого навчального закладу № 167, зроблений відповідачем саме на підставі відповідного застереження ПП «ІВЕР» щодо зменшення тривалості інсоляції в точці № 6. В обгрунтування своєї позиції, відповідач посилається на п. 4.6. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 року № 173. Згідно з абз. 3 п. 4.6. вказаних правил, нормативна тригодинна інсоляція повинна бути забезпечена на територіях дитячих гральних, спортивних майданчиків житлових будинків, дошкільних закладів, шкіл, спортивної зони та зони відпочинку.

Суд погоджується з доводами позивача про можливості подвійного тлумачення вказаної норми, оскільки чинна редакція пункту 4.6. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, не дозволяє зробити однозначний висновок про те, чи стосується дана вимога території дитячих гральних / спортивних майданчиків дошкільних закладів та шкіл, чи всієї території дошкільних закладів та шкіл.

Згідно з ч. 7 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого відповідно до закону, припускає неоднозначне тлумачення прав і обов'язків суб'єкта господарювання або органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб, рішення приймається на користь суб'єкта господарювання.

З огляду на це, суд не приймає до уваги посилання відповідача на порушення позивачем вимог п. 4.6. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 року № 173, як таке, що не є достатньо обгрунтованим.

З приводу зменшення інсоляції на території, де розташований тіньовий навіс, суд враховує, що згідно з п. 2.12. Державних санітарних норм та правил «Влаштування, обладнання, утримання дошкільних навчальних закладів та організації життєдіяльності дітей», затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 01.08.2013 року № 678 на кожному груповому майданчику обладнується тіньовий навіс площею не менше 40 м 2. Площі тіньових навісів не повинні включатися до площі майданчиків, а для груп, що розміщуються у літніх павільйонах, вони не влаштовуються. Вказані Державні санітарні норми та правила, затверджені наказом МОЗ України № 678 від 01.08.2013 року діяли в період по 24.03.2016 року, тобто у період, коли відбувалося проектування та експертиза проектної документації по АДРЕСА_1.

Таким чином, санітарні норми передбачають створення тіньового навісу, який виключає можливість потрапляння сонячного освітлення на дану частину ділянки, яка не включається до площі дитячого майданчика.

З огляду на викладене, суд вважає, що тривалість інсоляції на частині ділянки, де влаштований тіньовий навіс, жодним чином не може впливати на права та інтереси дітей - відвідувачів даного навчального закладу № 167 «Калинка».

Посилання відповідача на можливість знесення тіньового навісу (павільйону) у майбутньому суд таким, що не заслуговує на увагу, оскільки носить характер припущень, а оскаржувані приписи виносилися згідно ситуації, що мала місце станом на 21-29 вересня 2016 року.

Також, факт відсутності порушення вимог щодо інсоляції дитячого навчального закладу підтверджений висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3445 від 31.10.2016 року, що проведена експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз на підставі постанови Львівської місцевої прокуратури № 2 від 13.07.2016 рокук у кримінальному провадженні № 0000024, щодо проведення монтажно-будівельних робіт поблизу ДНЗ № 167, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, правомірність яких оспорюється.

На вирішення даної експертизи було поставлено два запитання: 1) чи відповідає робочий проект будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 чинним державним будівельним нормам; 2) чи дотримані встановлені чинним законодавством будівельні норми при проектуванні та будівництві об'єкту по відношенню до дитячого садочку № 167 що за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2 висновку № 3445 судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженні № 0000024, при проектуванні та будівництві об'єкту багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 по відношенню до дитячого садочку № 167 що за адресою: АДРЕСА_1 дотримані встановлені чинним законодавством будівельні норми.

При цьому, як вбачається зі змісту мотивувальної частини висновку № 3445 від 31.10.2016 року, питання щодо інсоляції дитячого навчального закладу № 167 при проведенні експертизи було предметом окремого дослідження, згідно листа Львівської місцевої прокуратури № 2 (вхідний № 2907 від 25.10.2016 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність порушень вимог чинного законодавства щодо інсоляції дитячого навчального закладу № 167 «Калинка» по АДРЕСА_1 при проектуванні багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1.

Судом також враховано, що Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області була проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТзОВ «Розвиток нерухомості» на об'єкті по АДРЕСА_1, за результатами якої був складений акт № 01/10-ш/1 від 07.10.2015 року. В даному акті зафіксовані законність та відповідність виконання робіт та факт відсутності порушень вимог чинного законодавства України забудовником при проведенні робіт на об'єкті.

Вирішуючи позовну вимогу про визнання протиправним та скасування припису від 29.09.2016 року на адресу ТзОВ «Девелопмент-Сіті» суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту цього припису, одне із порушень зі сторони генерального підрядника Інспекція ДАБК вбачає у проведенні будівельних робіт зі спорудження будинку без діючих Містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2016 року у справі № 461/2935/16-а, якою було вжито заходи із забезпечення адміністративного позову ОСОБА_11 до Департаменту містобудування Львівської міської ради. Зокрема, вказаною ухвалою було вирішено «зупинити дію наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014 року «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «Розвиток нерухомості» багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1». Одночасно, в задоволенні вимоги про забезпечення адміністративного позову шляхом «заборони проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 та заборони продажу квартир та будь-яких інших приміщень у запланованому будинку до прийняття судового рішення» Галицьким районним судом м. Львова судом було відмовлено.

Таким чином, на думку відповідача, зупинення дії наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради № 420 від 26.12.2014 року про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.05.2016 року), спричиняє втрату генеральним підрядником права проводити будівельні роботи.

На думку суду, така позиція відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою;

2) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

3) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

4) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.

Відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу. Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Аналогічні вимоги щодо підстав видачі Дозволу на виконання будівельних робіт об'єктів 4, 5 категорії складності містяться у п. 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року.

Як вбачається з наведеного, Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, не входять до переліку документів, подання яких є підставою для видачі замовнику Дозволу на виконання будівельних робіт.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження є складовими вихідних даних для проектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Так чином, Містобудівні умови та обмеження є документом, з врахуванням вимог якого розробляється проектна документація на будівництво об'єкта.

В подальшому така проектна документація (щодо об'єктів 4, 5 категорії складності) підлягає обов'язковій експертизі в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто, є основними документами, наявність яких є підставою для видачі Дозволу на будівництво, є договір оренди земельної ділянки та проектна документація, яка пройшла відповідну експертизу та отримала позитивний висновок про відповідність її вимогам державних стандартів і правил, містобудівному законодавству.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент проведення позапланової перевірки, за результатами якої були винесені оскаржувані приписи Інспекцією ДАБК, відсутні докази зупинення дії чи скасування (визнання недійсним) документа, що посвідчує право позивача на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 або позитивного експертного висновку щодо проектної документації на будівництво.

Зупинення дії Містобудівних умов та обмежень може бути підставою для зупинення процесу розробки проектної документації (оскільки МУО є вихідними даними для проектування) або проходження експертизи, однак не спричиняє автоматичного зупинення дії дозволу на будівництво, який є єдиним достатнім документом, що надає право генеральному підряднику проводити будівельні роботи.

З огляду на те, що наказ № 420 від 26.12.2014 року про затвердження Містобудівних умов та обмежень не був визнаний протиправним та не скасований судом, твердження відповідача про відсутність чинних містобудівних умов та обмежень є передчасним. За своєю правовою природою МУО є вихідними даними для проектування. Оскільки вимоги, встановлені у МУО, були враховані проектною організацією ТОВ «Левадія-Проект» при розробці проектної документації, яка в подальшому стала однією з підстав для видачі Дозволу на будівництво, проведення будівельних робіт на підставі такої проектної документації свідчить про те, що будівельні роботи проводять з врахуванням вимог Містобудівних умов та обмежень. Зупинення дії наказу про затвердження МУО на думку суду не свідчить про втрату чинності такими МУО, й лише зумовлює неможливість використання таких МУО для проведення проектування.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення ухвали Галицьким районним судом м. Львова про забезпечення позову у справі № 461/2935/16-а, а саме, 04.05.2016 року, проектна документація на будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 вже пройшла експертизу на відповідність вимогам чинного законодавства, й на її підставі був виданий Дозвіл на виконання будівельних робіт від 15.03.2016 року.

За результатами проведеної експертизи проектної документації, ТОВ «Українська будівельно-технічна експертиза» був складений позитивний Експертний звіт № 7-049-15-ЕП/ЛО від 22.09.2015 року.

Відповідність проекту будівництва вимогам діючих будівельних норм та правил була підтверджена також Висновком № 3445 комісійної судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженні № 0000024, складеним судовими експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Таким чином, Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, як вихідні дані для проектування, на момент зупинення дії наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради ухвалою суду від 04.05.2016 року вже спричинили відповідні правові наслідки, передбачені діючим законодавством, оскільки були враховані та використані під час проектування, зокрема отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Даний дохвіл є єдиною підставою для проведення будівельних робіт, а не будь-який інший документ (зокрема, Містобудівні умови та обмеження).

Станом на момент проведення перевірки та видачі відповідачем оскаржуваних приписів, такий Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ93 виданий 15.03.2016 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, був і залишається чинним.

Окрім того, вжиття заходів реагування та контролю щодо ТзОВ «Девелопмент-Сіті», яке не брало участі при розгляді справи № 461/2935/16-а, й не могло мати відомостей щодо існування ухвали про забезпечення позову, є безпідставним.

Як вбачається зі змісту ухвали Галицького районного суду м. Львова про забезпечення позову від 04.05.2016 року у справі № 461/2935/16-а, остання стосується виключно суб'єкта владних повноважень - Департаменту містобудування Львівської міської ради (відповідача у справі № 461/2935/16-а), й не підлягала направленню ані замовнику будівництва - ТзОВ «Розвиток нерухомості», ані підрядній організації.

За своєю правовою природою, ухвала Галицького районного суду м. Львова у справі №461/2935/16-а не спричиняє обов'язку ТзОВ «Девелопмент-Сіті» вчинити певні дії та/або утриматись від їх вчинення.

Окрім того, отримання МУО є обов'язком замовника будівництва, а не підрядника. Останній набуває право проводити будівельні роботи за наявності дозволу на проведення будівельних робіт, та на підставі отриманої від замовника проектної документації. Таким чином, наявність у підрядної організації МУО не передбачене діючим законодавством.

З огляду на це, відповідач безпідставно та необґрунтовано застосував заходи впливу саме до підрядника.

Суд вважає, що одночасна відсутність даного порушення в діях позивача, та зазначення йього порушення в діях генерального підрядника - третьої особи ТзОВ «Девелопмент-Сіті» свідчить про необґрунтованість висновків, зроблених за результатами позапланової перевірки.

Крім того, суд вважає, що відповідачем було допущено ряд порушень порядку проведення перевірки, що самі по собі є достатньою підставою для визнання результатів такої перевірки протиправними та скасування актів реагування, прийнятих відповідачем.

Вимоги щодо процедури проведення позапланової перевірки, містяться в Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженому постановою КМ України № 553 від 23.05.2011 року. Відповідно до п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контро лю. Згідно з абз. 10 п. 7 Порядку, строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Таким чином, останнім днем строку проведення позапланової перевірки на підставі направлення № 249-пп від 15.09.2016 року є 22.09.2016 року. У випадку необхідності, даний строк міг бути продовжений за письмовим рішенням керівника Інспекції ДАБК у м. Львові або його заступника, але не більше ніж на два робочих дні, тобто до 26.09.2016 року.

В той же час, оскаржуваний припис та акт перевірки в частині, що стосується порушень зі сторони генерального підрядника - ТзОВ «Девелопмент-Сіті», датовані 29.09.2016 року, тобто після спливу граничного строку проведення позапланової перевірки (навіть за умови його продовження).

При цьому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що термін проведення перевірки був продовжений начальником Інспекції ДАБК шляхом проставлення візи на службовій записці щодо необхідності такого продовження. Згідно з п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України № 553 від 23.05.2011 р оку, продовження терміну позапланової перевірки здійснюється начальником Інспекції ДАБК або його заступником шляхом прийняття відповідного рішення.

На думку суду, письмовим рішенням керівника Інспекції ДАБК або його заступника, в контексті вимог п. 7 Порядку, є відповідний наказ (тобто документ, аналогічний тому, на підставі якого проводилась позапланова перевірка). Окрім того, посилання на таке рішення керівника Інспекції ДАБК або його заступника повинне міститись в акті перевірки, одночасно з посиланням на наказ про проведення позапланової перевірки та відповідне направлення особи, що її проводить.

З тексту акту позапланової перевірки від 29.09.2016 року та припису від 29.09.2016 року вбачається відсутність в них жодного посилання на рішення про продовження строку проведення позапланової перевірки.

У зв'язку із цим, припис від 29.09.2016 року підлягає визнанню протиправним також з огляду на порушення, допущені відповідачем під час проведення перервірки, зокрема, порушення ним вимог п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Окрім того, представником відповідача не було надано суду переконливих доказів того, що перевірка проводилась у присутності представників замовника та/або генерального підрядника. Як вбачається зі змісту оскаржуваних приписів та актів перевірки, остання проведена взагалі без виклику представників сторін, без повідомлення їх про час та місце проведення перевірки, без представлення відповідних документів на проведення перевірки, без витребування будь-яких документів та без надання забудовнику або підряднику можливості надати пояснення по суті виявлених порушень.

При цьому, твердження представника відповідача про відсутність обов'язку повідомляти про проведення позапланової перевірки, не відповідає вимогам п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, які передбачають, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Жодних відомостей про те, які посадові особи ТзОВ «Розвиток нерухомості» та ТзОВ «Девелопмент-Сіті» були присутні при проведенні позапланової перевірки, результати якої оскаржуються у даній справі, відповідачем надано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю посадові особи Інспекції під час здійснення контролю зобов'язані у повному обсязі, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах, визначених законом.

З огляду на встановлення судом порушення порядку проведення перевірки, що знайшли підтвердження в судовому засіданні, висновки відповідача за результатами такої перевірки є однобічними та упередженими, оскільки позивач та третя особа - ТзОВ «Девелопмент-Сіті» були позбавлені можливості надати пояснення та письмові документи для захисту своїх прав та законних інтересів.

Суд також вважає необгрунтованим посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Розвиток нерухомості» права оскарження припису від 29.09.2016 року, виданого на адресу ТОВ «Девелопмент-Сіті», оскільки даний припис є актом індивідуальної дії.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних приписів, обидва стосуються об'єкта по АДРЕСА_1, та містять вимогу щодо зупинки проведення будівельних робіт. ТзОВ «Розвиток нерухомості» є орендарем земельної ділянки по АДРЕСА_1, наданої для будівництва багатоквартирного житлового будинку, й право забудови земельної ділянки є похідним від права користування ділянкою.

З огляду на це, будь-які акти суб'єкта владних повноважень (в даному випадку - відповідача) безумовно порушують права та законні інтереси ТзОВ «Розвиток нерухомості», оскільки прямо перешкоджають останньому реалізувати своє законне право на користування земельною ділянкою, орендарем якої він є.

Як зазначає сам відповідач, посилаючись на Інформаційний лист ВАС України від 01.06.2010 року № 781/11/13-10, акти індивідуальної дії можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані інтереси яких такими актами порушені.

В даному випадку, факт порушення прав ТзОВ «Розвиток нерухомості», як орендаря та забудовника земельної ділянки по АДРЕСА_1 неправомірними приписами про зупинення виконання будівельних робіт на об'єкті, підтверджується наявними доказами. При цьому, суд вважає, що визначальне значення має порушення прав та законних інтересів суб'єкта оскарження, а не адресна приналежність припису. Правовий наслідок як припису від 21.09.2016 року так й припису від 29.09.2016 року (незалежно від того, кому він адресований) є один й то самий - зупинення будівельних робіт, та спричиняє порушення прав та законних інтересів замовника будівництва - ТзОВ «Розвиток нерухомості».

При цьому суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на факт оскарження приписів генеральним підрядником - ТОВ «Девелопмент-Сіті». Останнє є самостійним процесуальним суб'єктом, й може реалізувати своє право на захист шляхом оскарження відповідних актів, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких третя особа вбачає порушення своїх прав.

Під час вирішення позову суд враховує позицію третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо необхідності захисту та врахування інтересів дітей, що відвідують дитячий навчальний заклад № 167 «Калинка» по АДРЕСА_1. Однак, більшість аргументів та доводів, наведених даними третіми особами не стосуються предмету спору, й можуть враховуватись при вирішенні питання щодо законності видачі МУО на забудову земельної ділянки та подальшої дозвільної документації.

При цьому, твердження даних третіх осіб щодо наявності численних порушень вимог державних будівельних норм та правил при проектуванні та будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, не підтверджено належними та допустими доказами. В матеріалах справи наявні результати експертних досліджень, в тому числі комісійної судової будівельно-технічної експертизи, проведеної спеціалістами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно яких підтверджена відповідність проектної документації вимогам діючого законодавства у сфері містобудування.

За таких обставин, твердження третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо порушення вимог по інсоляції ДНЗ № 167 та Плану зонування території Шевченківського району м. Львова, спростовуються наявними доказами. При відсутності доказової бази вказані твердження є лише суб'єктивною оцінкою третіх осіб. Решта аргументів та тверджень третіх осіб не підлягають врахуванню, оскільки не мають відношення до предмету спору.

Враховуючи, що при винесенні оскаржуваних приписів Інспекція ДАБК посилається на конкретні порушення вимог містобудівного законодавства, які спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, беручи до уваги наявність фактів, які свідчать про однобічність та неповноту проведення позапланової перевірки, а також необгрунтованість висновків, що зроблені за результатами цієї перевірки, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-15, 71, 100, 103, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради, провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради Середи Олега Мироновича про визнання протиправними та скасування приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, виданий 21 вересня 2016 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості».

Визнати протиправним та скасувати Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, виданий 29 вересня 2016 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради на адресу Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелопмент-Сіті».

Стягнути з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Львівської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Розвиток нерухомості» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: