Справа № 2а-7892/11/1370
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2011-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2011 р. № 2а-7892/11/1370
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лунь З.І.

за участю секретаря

судового засідання Івашків В.І.

позивача: ОСОБА_1 ,

представників сторін:

від позивача: Петришин В.М.,

від відповідача: Гордюк С.Є.,

від третьої особи 1: не з`явився,

від третьої особи 2: Буляк І.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Личаківсько-Шевченківський залізничний об`єднаний районний військовий комісаріат м. Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, внести зміни в наказ про звільнення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Львівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Личаківсько-Шевченківський залізничний об`єднаний районний військовий комісаріат м. Львова, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання ГУМВС України у Львівській області здійснити перерахунок вислуги років та внести зміни в наказ про звільнення на підставі додатково підтверджених періодів строкової військової служби з 11.02.1986 року по 21.05.1987 року в Демократичній Республіці Афганістан, зобов`язання ГУМВС України у Львівській області передати документи Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення пенсії за вислугу років, стягнення 5000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, зокрема, зазначили, що всупереч того, що позивач надав відповідачу документи, які підтверджують невраховані періоди проходження військової служби (довідку центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 30.06.2010 року № 4/87635, довідку центрального архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь від 20.05.2009 року № 5/10 472), однак відповідачем не було вчинено жодних дій для перерахунку вислуги років служби та не було надано обґрунтованої відповіді про відмову в перерахунку, відтак, просить суд зобов`язати ГУМВС України у Львівській області здійснити перерахунок вислуги років та внести зміни в наказ про звільнення на підставі додатково підтверджених періодів строкової військової служби з 11.02.1986 року по 21.05.1987 року в Демократичній Республіці Афганістан, просить суд зобов`язання ГУМВС України у Львівській області передати документи Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення пенсії за вислугу років. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача, йому завдано моральної шкоди, тому просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки ставить під сумнів достовірність довідки центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 30.06.2010 року № 4/87635. Крім цього, представник відповідача послався на те, що позивач зазначив неналежного відповідача, оскільки, як вбачається із листування, щодо перерахунку вислуги років звертався до Залізничного РВ ЛМУ, Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області, однак позов заявлено до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Представник третьої особи Личаківсько-Шевченківського залізничного об`єднаного районного військового комісаріату в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області проти позову заперечив, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні у справі докази та давши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Судом встановлено, що наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.12.2006 року № 452-о/с «По особовому складу`у відповідності з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ України у відставку (за віком) майора міліції ОСОБА_1 /М-005764/, старшого дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Залізничного районного відділу ЛМУ УМВСУ, з 31 грудня 2006 року.

Як зазначено в наказі вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні та для виплати вихідної допомоги становила 19 років 03 місяці 09 днів, в пільговому обчисленні: 25 років 10 місяців 24 дні.

Позивач із розрахунком його вислуги років не погоджується, оскільки вважає, що до розрахунку вислуги років на пенсію майора міліції ОСОБА_1 необхідно було включити його участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістан. Однак, неможливість проведення такого розрахунку ОСОБА_1 обгрунтовується відсутністю відповідних архівних довідок, які б підтвердили таку його участь у бойових діях. Однак зазначені вище твердження не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, в довідці центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації м. Подольськ, Московська область від 30.06.2010 року (а.с. 15) зазначено, що військова частина п.п. НОМЕР_1 (в якій проходив дійсну строкову військову службу ОСОБА_1 ) в період з 05 січня 1980 року по 11 серпня 1988 року брала участь у бойових діях на території Республіки Афганістан та було рекомендовано за довідкою звернутися в центральний архів МО Республіки Узбекістан та центральний архів МО Республіки Білорусь.

Як вбачається з архівної довідки центрального архіву Міністерства оборони Республіки Білорусь від 03.08.2009 року № 5/10472 (а.с. 17), в наказі командира військової частини п.п. НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.02.1986 року № 21 зазначено, що нижче перелічені військовослужбовці, які прибули з військової частини НОМЕР_2 м. Ташкент для подальшого проходження дійсної строкової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , з 11 лютого 1986 року зарахувати до списків особового складу частини: 4. ОСОБА_1 . Також в абзаці 6 даної архівної довідки зазначено, що в наказі командира в.ч. п.п. НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.04.1987 року № 64 значиться, вважати таким, що відбув з 21.05.1987 року рядового ОСОБА_1 , повара військової частини п.п. НОМЕР_1 у військову частину НОМЕР_3 м. Ярославль для навчання в школі прапорщиків. Крім цього, в довідці зазначено, що в історичній довідці військової частини НОМЕР_4 (з грудня 1979 року військова частина польова пошта НОМЕР_1 , з серпня 1988 року військова частина НОМЕР_5 ) за 1978-1993 роки значиться, що рішенням Радянського Уряду про введення обмеження контингенту Радянських військ в Демократичну Республіку Афганістан 22 грудня 1979 року військова частина польова пошта НОМЕР_1 була перебазована на аеродром м. Кундуз Афганістан. 19 серпня 1988 року виведена на аеродром Пружани-Західні.

Більше того, довідкою центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації м. Подольськ, Московська область від 30.06.2010 року № 4/87635 (а.с. 19) підтверджено, що військова частина польова пошта НОМЕР_1 з 05 січня 1980 року по 11 серпня 1988 року брала участь в бойових діях на території Республіки Афганістан. Достовірність цієї довідки у суду сумнівів не викликає, оскільки її оригінал було оглянуто в судовому засіданні, відтак безпідставні заперечення представника відповідача про достовірність довідки.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993, № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994, № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено перелік держав і періодів бойових дій на їх території, зокрема, Афганістан квітень 1978 року - грудень 1989 року.

Відтак, з огляду на викладене матеріалами справи підтверджено, що з 11 лютого 1986 року по 21 травня 1987 року ОСОБА_1 проходив дійсну строкову військову службу в Демократичній Республіці Афганістан.

Не заслуговує на увагу суду заперечення відповідача про те, що ОСОБА_1 , проходячи дійсну строкову служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 не брав участь у бойових діях, оскільки в силу п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці Радянської Армії, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992, № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.п. а) п. 3 згаданої Постанови до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці участь у бойових діях у воєнний час.

Крім цього, довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління МВС України у Львівській області від 02.11.2011 року № 1/3-4429 підтверджено наявність у позивача ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій на підставі виданого Шевченківським РВК 13.01.1988 року посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_6 .

Таким чином, суд дійшов висновку, про задоволення вимоги позивача про зобов`язання ГУМВС України у Львівській області здійснити перерахунок вислуги років та внести зміни в наказ про звільнення на підставі додатково підтверджених періодів строкової військової служби з 11.02.1986 року по 21.05.1987 року в Демократичній Республіці Афганістан.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУМВС України у Львівській області передати документи Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення пенсії за вислугу років з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.3 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду. Позивачем не надано суду доказів щодо порушення його прав, свобод чи інтересів відповідачем щодо передачі документів Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення пенсії за вислугу років. Крім того, суд зазначає, що питання про передачу документів Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років буде вирішуватися на стадії виконання судового рішення у даній справі, за умови набрання цим рішенням законної сили.

Щодо вимоги позивача про стягнення 5000 грн. моральної шкоди суд зазначає наступне. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач покликається на те, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано моральних страждань, оскільки захист свого права позивач ставив під ризик здоров`я дружини та сімейний добробут. Стягнення моральної шкоди позивач обгрунтовує протиправними діями відповідача, однак вимоги про визнання дій відповідача протиправними ним не заявлялось, відтак суд не вбачає причинового зв`язку між протиправними діями відповідача, які б спричинили ризик здоров`ю дружини, погіршенням сімейного добробуту.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача 5000 грн. моральної шкоди.

Стосовно такої підстави заперечення представника відповідача як тієї, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача судом до уваги не береться, оскільки відповідачем вимога про заміну неналежного відповідача в порядку ст. 52 КАС України не заявлялась, більше того позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України у відставку наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.12.2006 року № 452-о/с і саме в зазначеному наказі позивачу обчислювалась оскаржувана вислуга років.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років та внести зміни в наказ про звільнення ОСОБА_1 на підставі додаткового підтверджених періодів строкової військової служби з 11.02.1986 року по 21.05.1987 року в Демократичній республіці Афганістан.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова в повному обсязі складена 07.12.2011 року.

Суддя Лунь З.І.
З оригіналом згідно
Суддя Лунь З.І.