Справа № 803/3010/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Справа № 876/10482/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В.,Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Федчук М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» до Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВМП» звернулося з адміністративним позовом до Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (ППР).

В обґрунтування вимог зазначає, що в заяві, поданій у складі податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (подана до контролюючого органу 20 квітня 2015 року), міститься вибір платника податків збільшити розмір суми податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України (реєстраційна сума), з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення, відповідно до підпункту а) пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України. А саме: в рядку 27 розділу IV податкової декларації і в графі 7 таблиці 1 додатка 2 до податкової декларації з ПДВ позивач задекларував бажання збільшити реєстраційну суму на 5 579 599 грн., та переніс цю суму до рядка 20.2 розділу ІІІ цієї декларації.

Вважає, що ним не порушено норм податкового законодавства, а відтак грошове зобовязання відповідачем нараховане безпідставно.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю «ВМП» подано апеляційну скаргу, в якій зазначається, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального й процесуального права, висновки суду, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

На стадії апеляційного розгляду здійснено заміну назви відповідача з Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на Володимир Волинську ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області в порядку статті 55 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що ТзОВ «ВМП» 20 квітня 2015 року подано до Нововолинської ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року та додаток 2 до податкової декларації з ПДВ «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року» (Д2).

18 - 19 травня 2015 року Нововолинською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ТзОВ «ВМП» з податку на додану вартість.

За наслідками перевірки податковим органом складено акт від 19 травня 2015 року № 518/109/15-36266887, яким встановлено порушення платником вимог пункту 200.1 статті 200, пунктів 200-1.3, 200-1.4, 200-1.6 статті 200-1 розділу V, підпункту а) пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України (ПК України), а також пунктів 5 і 6 розділу V, пунктів 1 5 розділу IX Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, а саме: позивачем у декларації з ПДВ за березень 2015 року завищено суму рядка 20.2 на 5 579 599 грн., чим завищено суму рядка 21 на 5 014 603 грн., суму рядка 22 на 5 014 603 грн., суму рядка 22.1 на 2 882 345 грн., суму рядка 23 на 2 132 258 грн., суму рядка 23.3 на 2 132 258 грн., суму рядка 24 на 5 014 603 грн., суму рядка 27 на 5 014 603 грн., в результаті чого занижено суму рядка 31 на 5 579 599 грн., суму рядка 25 на 564 996 грн. та суму рядка 25.1 на 564 996 грн., що вплинуло на розрахунки з бюджетом та спричинило до не проведення розрахунків з бюджетом за березень 2015 року у сумі 564 996 грн..

16 червня 2015 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /395, яким на підставі акта перевірки від 19 травня 2015 року збільшено позивачу суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 847 494 грн., з яких 564 996 грн. за основним платежем і 282 498 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

З податкової декларації з ПДВ позивача за березень 2015 року, поданої до контролюючого органу 20 квітня 2015 року за вхідним № НОМЕР_1 (а.с. 19-20), а також відповідачем під час камеральної перевірки встановлено, що позивачем до рядка 20.2 податкової декларації - «у сумі залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено розмір суми податків, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» - включено суму 5 579 599 грн.

З графи 7 таблиці 1 додатка 2 до податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року» (Д2), поданого до контролюючого органу 20 квітня 2015 року за вхідним № НОМЕР_2, встановлено, що позивачем задекларовано бажання збільшити реєстраційну суму на 5 579 599 грн.

Також встановлено з податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року і додатка 2 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року» (Д2), поданого до контролюючого органу 20 березня 2015 року, що позивачем не було задекларовано бажання платника відповідно до підпункту а) пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України на суму 5 579 599 грн.

Статтею 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість. З урахуванням змін, внесених до Податкового кодексу України Законом № 71, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджується поетапно (пункт 35 підрозділу 2 розділу XX Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200 розділу V Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ - це рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань з цього податку. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. Порядок визначення сум, в межах яких платник податку має право зареєструвати податкові накладні, регламентовано п.200-1.3 ст.200-1 ПК України.

Зокрема, платник податку може без додаткових перерахувань на електронний рахунок коштів зареєструвати податкову накладну із податковими зобовязаннями, але в межах наявних у нього сум податкового кредиту, що підтверджуються податковими накладними, які, у свою чергу, постачальник товарів/послуг зареєстрував в ЄРПН. Проте, згідно з оновленим п. 35 підрозділу 2 розділу XX ПК України період з 01 лютого 2015 року по 01 липня 015 року є перехідним, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною п. 200.3 цього Кодексу.

Відповідно до п.200-1.4 ст.200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобовязань з цього податку.

За підсумками звітного податкового періоду, відповідно до задекларованих в податковій декларації результатів, платником проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу. Якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої декларації, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню: а) або до бюджету в рахунок сплати податкових зобовязань з податку; б) або на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобовязань з податку.

На суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника, на момент подання заяви зменшується значення суми податку, визначеної пунктом 201.3 статті 201 цього Кодексу, шляхом зменшення на таку суму показника загальної суми поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника .

Накопичені до 01 лютого 2015 року залишки відємного значення ПДВ повинні враховуватись в особливому порядку. Пунктом 33 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, відємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні /розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), визначену пунктом 201.3 статті 201 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Міністерством фінансів України затверджено нову форму декларації з ПДВ, в якій для сум залишків відємного значення, непогашених станом на 01 лютого 2015, передбачено окремий розділ IV. Згідно розділу IX Порядку № 966 передбачено, що суми залишку відємного значення податку попередніх податкових періодів обліковуються у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) у розрізі звітних (податкових) періодів, у яких такі суми виникли. Суми відємного значення податку попередніх податкових періодів, що обліковуються у (Д2) (додаток 2), до розділу III декларацій 0110 за звітні (податкові) періоди, починаючи з лютого 2015 року / I кварталу 2015 року, не переносяться, а відображаються в розділі IV таких декларацій. Пунктом 5 Порядку № 966 встановлено, що у таблиці 1 (Д2) (додаток 2) зазначаються: у графах 2 - 6 - суми залишку відємного значення податку попередніх податкових періодів станом на початок поточного звітного періоду в розрізі виду такого відємного значення; у графах 2 - 6 (Д2) (додаток 2) за лютий 2015 року (I квартал 2015 року) зазначаються суми відємного значення, що підлягають зарахуванню до звітного (податкового) кредиту наступного звітного періоду (рядок 20.2 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації за січень 2015 року / IV квартал 2014 року); суми, задекларовані до бюджетного відшкодування в рахунок зменшення податкових зобовязань з податку наступних звітних (податкових) періодів, які залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року; залишки сум податку, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування та залишились непогашеними станом на 01 лютого 2015 року.

У графі 6 (Д2) (додаток 2) наступних звітних (податкових) періодів зазначаються дані графи 14 (Д2) (додаток 2) за попередній звітний (податковий) період.

Значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 6 переноситься до рядка 26 декларації за поточний звітний (податковий) період;

у графі 7 - сума залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку у поточному звітному (податковому) періоді збільшено суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Значення рядка «Усього, в т. ч.:» переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду. У графі 14 вказується сума залишку непогашеного відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду. Значення рядка «Усього, в т. ч.:» графи 14 переноситься до рядка 31 декларації.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав,що позивач мав би право перенести з рядка 27 розділу IV декларації з ПДВ за березень 2015року та з графи 7 таблиці 1 додатка 2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за березень 2015року до рядка 20.2 розділу III податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року залишки відємного значення, які виникли (були задекларовані) в звітних (податкових) періодах до 01 лютого 2015 року в сумі 5 579 599 грн., при умові якщо б при поданні податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року було задекларовано платником у додатку 2 «Розрахунок суми залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01 лютого 2015 року» (Д2) бажання відповідно до підпункту а) пункту 33 підрозділу 2 розділу XX ПК України збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, на суму 5 579 599 грн. Однак, бажання щодо збільшення реєстраційної суми 5 579 599 грн. задекларовано платником у додатку 2(Д2) до податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року, яку подано до контролюючого органу 20 квітня 2015 року, тому вказана сума має бути зазначена платником у рядку 27 розділу IV податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року та перенесена у рядок 20.2 розділу III такої декларації.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що в Порядку та в інших нормативних документах не вказано, що розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних має зазначатися в Додатку 2 до декларації з податку на додану вартість, яка подається за наступний період.

Пунктом 33 підр. 2 розд. XX Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі - ПКУ) визначено, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, залишки відємного значення, які виникли (були задекларовані) в звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015року:

або збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену п.200 прим.1. З статті 200 прим.1 розд. V ПКУ (далі - реєстраційна сума), з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення (пп. «а» п. 33 підр. 2 розд. XX ПКУ).

Позивач прийняв вищевказане рішення та одночасно з прийнятим рішенням, яке відображене в додатку 2 до декларації, збільшив розмір суми податкового кредиту у податковій декларації за березень місяць.

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме пункт 33 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, п.5, п.б розділу V; п.1-5 розділу IX Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 23.09.2014р. №966.

Відповідно до підпункту 8 пункту 5 розділу V Порядку рядок 20.2 передбачений для відображення суми залишку відємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку, визначеної пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Рядок 20.2 заповнюється в звітному (податковому) періоді, в якому було здійснено таке збільшення. Значення рядка 20.2 відповідає значенню рядка 27.

Пунктом 5 розділу ІХ Порядок передбачено, що значення рядка Усього, в т. ч.: графи 7 таблиці 1 (Д2) (додаток 2) переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду. У графі 7 Додатка 2 до податкової декларації з ПДВ позивача за лютий 2015 року правомірно зазначено суму усього 571329,00 грн., яка з дотриманням вимог Порядку та Податкового кодексу України переноситься до рядків 20.2 та 27 декларації поточного звітного (податкового) періоду лютого 2015 року. Відповідно рядок 31 податкової декларації з ПДВ декларації складає 894840,00 грн., так як його значення має становити різницю: рядків 26 (1466169,00 грн.) та 27 (571329,00 грн.).

Слід звернути увагу на те, що Порядок № 966 не передбачає, що можливість заповнювати рядок 20.2 податкової декларації з ПДВ, в якому зазначається збільшення ліміту реєстрації податкових накладних та сум податкового кредиту, починається для платників податку лише з березня 2015 року. Жодна норма ПК України та Порядку не визначає термін, з якого платник податку за власним бажанням буде враховувати залишки відємного значення (бюджетного відшкодування) з ПДВ за старими правилами чи враховувати зазначені суми (або їх частину) в складі відємного значення розділу III Декларації.

Відповідач стверджує, що відємне значення податку сформоване до 01 лютого 2015 року платник податків має направити на зменшення майбутніх зобовязань за правилами, які діяли станом на 31 січня 2014 року, тільки починаючи з березня 2015 року. Тобто, маючи у розділі IV декларації значні суми невідшкодованого податку позивач позбавлений можливості перенести необхідну частину такого значення до р.20.2 податкової декларації з ПДВ.

Колегія суддів погоджується із твердженням апелянта, що жодна норма Податкового кодексу України та Порядку не визначає термін, з якого платник податку за власним бажанням враховуватиме залишки відємного значення (бюджетного відшкодування) з ПДВ за старими правилами чи враховуватиме зазначені суми (або їх частину) у складі відємного значення р. III декларації.

Саме заява платника податків є подією, з якою повязане збільшення розміру суми податку, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні, та одночасне збільшення податкового кредиту. Заповнення такої заяви у складі декларації (починаючи з лютого 2015 року) є достатньою підставою для включення заявлених у ній залишків ПДВ до податкового кредиту в цій же декларації. Платник податків самостійно вирішує, коли (в складі якої декларації) подати заяву та відобразити непогашені залишки ПДВ, а також напрям їх використання. При цьому всі непогашені залишки ПДВ без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають врахуванню як у збільшення реєстраційної суми, так і податкового кредиту. Так, якщо платник податків приймає рішення використати непогашені залишки ПДВ, він відображає таке рішення в декларації шляхом заповнення додатку 2. Відповідно, всі такі суми автоматично (без перевірок) мають збільшити реєстраційну суму в силу подання такої заяви (додатку 2 до декларації) та одночасно відображаються в рядку 20.2 декларації.

Згідно ст. 159 КАСУ, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВМП» задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2015 року у адміністративній справі №803/3010/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Нововолинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області форми «р» від 16.06.2015 року № /395.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_1

Повний текст

виготовлено 28.11.2016 року.