Справа № 484/3401/16-а
Суддя: Фортуна Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/3401/16-а

Номер провадження : 2-а/484/142/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Первомайськ адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що з червня 1987 року по вересень 2016 року вона обіймала посаду судді. 07.11.2006 р. вона досягла пенсійного віку, у зв'язку з чим 08.11.2006 р. відповідачем їй була призначена пенсія за віком. З 01.04.2015 р. відповідач припинив виплату вказаної пенсії у зв'язку із змінами в чинному законодавстві. Позивач вважає, що підстави для припинення виплати їй пенсії за віком відпали з 01.06.2015 р. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати призначеної пенсії за віком з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р. та зобов'язати останнього виплатити пенсію за віком за вказаний період.

Відповідач надав суду письмові заперечення, мотивовані тим, що дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства України. Так, відповідно до рішення Пенсійного фонду України в м. Первомайську на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) позивачу була призначена пенсія за віком довічно, яку вона отримувала з 08.11.2006 р. Умовою призначення пенсії були загальні підстави - досягнення 55-річного віку. З 01.04.2015 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213), яким було внесені зміни до ст. 47 Закону № 1058. Згідно з абзацом другим частини першої ст. 47 Закону № 1058 (в редакції станом на 01.04.2015 р.) «тимчасово, у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються». ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» продовжено період, в який вищезазначені пенсії не виплачуються з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Тому виплату пенсії за віком позивачу було призупинено з 01.04.2015 р., оскільки вона працювала на посаді судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. З дня звільнення позивача з посади судді позивачу було відновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. Враховуючи викладене, просять в задоволенні позову відмовити.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в письмовому провадженні та врахувати надані відповідачем письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Позивача 22.06.1987 р. призначено на посаду народного судді Первомайського районного суду Миколаївської області.

Відповідно до постанови Верховної ради України від 02.03.2000 р. позивач обрана на посаду судді безстроково.

15.09.2016 р. позивача звільнено з посади судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

З 08.11.2006 р. позивач перебуває на обліку у Первомайському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області. Позивач отримувала пенсію за віком довічно, призначену відповідно до Закону № 1058-ІV, виплату якої з 01.04.2015 р. призупинено, та з 16.09.2016 р. поновлено, у зв'язку зі звільненням позивача з посади судді.

11.01.2016 р. позивач звернулась до відповідача з вимогою про відновлення з 01.06.2015 р. раніше призначеної пенсії за віком.

01.07.2016 р. відповідач листом № 6272/03 від 01.07.2016 р. відмовив позивачу у поновленні виплати пенсії за віком, призначеної на підставі Закону № 1058-ІV.

Вказані обставини не оспорюються сторонами, а тому суд вважає їх встановленими.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені в ній, не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. В силу ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у рішенні в справі про гарантії незалежності суддів від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007, а також у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), наголошував, що частина 3 ст. 22 Конституції України встановила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-ІV, в редакції, яка чинна з 01 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Отже, станом на 01 квітня 2015 року посада, яку обіймала позивач, дійсно давала право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем було призупинено виплату пенсії позивачу.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» тощо.

Зазначений в пункті 5 розділу ІІІ вказаних вище Прикінцевих положень закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнято не було.

У теперішній час особам, які підпадають під дію законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» тощо, пенсія призначається відповідно до Закону № 1058-ІV, а відтак з 01 червня 2015 року перешкод для виплати позивачу вказаної пенсії немає.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 24 травня 2016 року у справі № 21-948а16).

Згідно зі ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З огляду на викладене, суд вважає, що виплата пенсії за віком, призначеної позивачу у період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р., підлягає сплаті, оскільки підстав для її невиплати немає. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом, ніж зобов'язати відповідача виплатити позивачу пенсію за період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р. неможливо.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не спростував доводи позовної заяви, не надав належних доказів, які обґрунтовують правомірність дій органу Пенсійного фонду щодо призупинення виплати пенсії позивачу у період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р.

Під час вирішення цього спору судом також враховується практика Європейського Суду з прав людини. Так, у справі «Фабіан проти Угорщини» Європейський Суд з прав людини зазначив, що відмінність у ставленні є дискримінаційною в світлі статті 14, якщо вона «не має об'єктивного та розумного обґрунтування». Суд вважає, що різне трактування пенсіонерів, що працюють в державному і приватному секторах, з однієї сторони, і між різними категоріями державних службовців, з іншої сторони, щодо права на продовження отриманні пенсії за віком не ґрунтується на будь-якому «об'єктивному і розумному виправданні».

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку що відповідач неправомірно призупинив виплату пенсії позивачу у період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р., оскільки правових підстав для невиплати позивачу пенсії в зазначений період немає.

Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень щодо припинення виплати позивачу у період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р. призначеної пенсії за віком та зобов'язання відповідача виплатити позивачу неотриману пенсію за період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України з Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 55, 64, 124 Конституції України, ст. ст. 46, 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 9-12, 71, 72, 94, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

- адміністративний позов ОСОБА_1 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі;

- визнати протиправними дії Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 у період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р. призначеної їй пенсії за віком;

- зобов'язати Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за період з 01.06.2015 р. по 15.09.2016 р., призначену у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV;

- стягнути з Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 1 102,40 грн. (тисячу сто дві грн. 40 коп.).

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна