Справа № 826/3191/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3191/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулось з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" про:

- визнання незаконними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №12954315 про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА", права власності на нежитлову будівлю площею 170, 8 кв.м. за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015;

- скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, індексний номер: 27861393 від 18.01.2016 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю площею 170, 8 кв.м. за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015 за товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА";

- скасування запису №12954315 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" права власності на нежитлову будівлю площею 170, 8 кв.м. за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання.

Сторони до судового засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 19.01.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №27861393, відповідно до якого за товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" зареєстровано право власності на магазин "Діадема" (нежитлову будівлю) площею 170, 8 кв.м. за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1 (далі - оскаржуване рішення).

З матеріалів справи слідує, що оскаржуване рішення прийнято на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте всупереч вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2007 №1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону №1952-IV дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Державна реєстрація речових прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав, в контексті ч. 1 ст. 3 Закону №1952-IV є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону №1952-IV).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону №1952-IV державним реєстратором є нотаріус.

В силу приписів ст. 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV встановлено, що державний реєстратор, серед іншого встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

При цьому, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Аналіз зазначених норм свідчить, що підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень чітко врегульовані нормами Закону №1952-IV, є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

В обґрунтування підстав для скасування спірного рішення позивач зазначає про наявність обтяження на нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за третьої особою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону №1952-IV, відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, відмова в державній реєстрації прав з підстави наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстацнії встановлено, що оскаржуване рішення прийнято на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 витребувано у ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" нерухоме майно - магазин "Діадема", що знаходить за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29. Визнано за товариством з обмеженою відповідальністю "Женева", , місцезнаходження: вул. Артема, буд. № 24 "б", м. Київ, право власності на нерухоме майно - магазин "Діадема", що знаходить за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, б. 29.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015 рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку, підстави для відмови в державній реєстрації, з огляду на наявність зареєстрованого обтяження речових прав відсутні в силу приписів п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону №1952-IV, а тому доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не беруться до уваги.

Що стосується посилання ОСОБА_2 на постанову Верховного Суду України від 11.11.2014 №21-357а14, суд зазначає, що вказаною постановою вирішувалися спірні правовідносини, які виникли до 01.01.2016. Тобто, фактично судом застосовувалися норми права, які діяли до моменту внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема до ст. 24 Закону, якою, як вже було зазначено, відмова в державній реєстрації прав з підстави наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Водночас, редакція ст. 24 Закону №1952-IV станом на час прийняття рішення Верховним Судом України не містила в собі положень про незастосування підстав для відмови у державній реєстрації прав, з огляду на наявні зареєстровані обтяження у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність застосування положень Закону №1952-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 19.01.2016, у зв'язку з чим суд не бере до уваги висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 №21-357а14.

Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача, як на підставу для задоволення адміністративного позову на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2016 №344/10665/15-ц, якою зупинено виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 до закінчення касаційного розгляду, оскільки останньою не заборонено вчинення реєстраційних дій.

При цьому, суд звертає увагу, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 №344/10665/15-ц рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015 в частині вирішення позову товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕНЕВА" до ОСОБА_2, за участю третьої особи про визнання права власності на нерухоме майно скасовано та відмовлено у задоволені позову в цій частині.

В той же час, зазначені вище рішення в частині позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без змін.

Більш того, зі змісту рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 у справі №344/10665/15-ц вбачається, що "суди не звернули увагу на те, що позивач вже є власником спірного майна, саме з підстав того, що поза його волею як власника таке майно вибуло, тому спірний магазин слід витребувати з чужого володіння. Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації".

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.