Справа № 823/1695/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року справа № 823/1695/16

15 год. 45 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бондаренка Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 подав позов, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаської районної державної адміністрації щодо не розгляду в двотижневий строк заяви ОСОБА_1 від 31 жовтня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області;

- зобов'язати Черкаську району державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 жовтня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та прийняти рішення передбачене п. 6 ст. 123 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 жовтня 2016 року ним до Черкаської районної державної адміністрації подана заява щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га для передачі в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, однак в порушення частини 6 статті 123 Земельного кодексу України відповідач в двотижневий строк не прийняв рішення про надання земельної ділянки в користування.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що розпорядженням Черкаської районної адміністрації від 09.09.2016 № 266 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" надано ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених земельних ділянок (паїв) загальною площею 12 га. На підставі вищевказаного розпорядження позивач розробив технічну документацію із землеустрою, але ніяким чином не проект.

Також відповідач наголосив, що поняття "проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки" та "технічна документація" це зовсім різні поняття, а тому відповідач жодної норми законодавства України не порушив, оскільки частина 6 статті 123 Земельного кодексу України визначає двотижневий строк розгляду саме проекту землеустрою, а не технічної документації.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Закону України "Про звернення громадян" 30 листопада 2016 року є останнім днем місячного строку розгляду заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

09 вересня 2016 року розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 266 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок (паїв) загальною площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.

В подальшому державним підприємством "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" розроблена відповідна технічна документація.

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації подав заяву щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га для передачі в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Станом на день подачі позовної заяви позивач будь-якого рішення відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 31 жовтня 2016 року не отримував.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Стаття 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Так, частина 1 вказаної статті передбачає, зокрема, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що надання в оренду нерозподілених (невитребуваних) паїв для використання за цільовим призначенням здійснюється відповідною районною державною адміністрацією після затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому суд звертає увагу, що Закон України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року № 858-IV визначає, зокрема, такі поняття, як "проект землеустрою" та "технічна документація із землеустрою", а саме: проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Пунктами "г" та "і" статті 25 вказаного Закону визначені види документації із землеустрою, такі як проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як свідчать матеріали справи, 09 вересня 2016 року розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області № 266 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок (паїв) загальною площею 12,0 га в оренду терміном на 5 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.

У заяві від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 просить затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 12,0 га для передачі в оренду терміном на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Таким чином, позивач зробив технічну документацію із землеустрою, але ніяким чином не проект землеустрою, а отже, посилання позивача на частину 6 статті 123 Земельного кодексу України в даному випадку суд вважає помилковим, оскільки вказаною нормою визначається термін щодо прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Також суд зауважує, що відповідно до статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд вважає помилковим посилання позивача на статтю 8 Цивільного кодексу України.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 05.12.2016.