Справа № 807/2052/16
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

05 грудня 2016 рокум. Ужгород№ 807/2052/16

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення у сумі 9102,48 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача на користь військової частини польова пошта НОМЕР_1 грошове забезпечення у розмірі 9102,48 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

1. Позовна заява подана з порушенням вимог ст.106 КАС України, а саме: згідно п.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії усіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб крім випадків подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень. Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. Позивачем до позовної заяви було подано фіскальний чек від 28.09.2016 року про надіслання відповідачеві кореспонденції рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі Правила), визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить адреси одержувача.

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 2091/11/13-11 від 16.11.2011 року зазначено, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповідачу та третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів повинен бути опис вкладення, з поштовим штемпелем, разом з розрахунковим документом.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог частини третьої статті 106 КАС України - належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Відтак, наданий прокурором до суду фіскальний чек не може свідчити про надіслання поштової кореспонденції саме відповідачу, з повідомленням про вручення, як того вимагають приписи Кодексу адміністративного судочинства України.

2. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 106 Кас України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 3 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Згідно ч. 2 ст 60 КАС України, прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу. Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що на прокуратуру покладаються функції, зокрема, щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Виходячи з наведеного, прокурор може звертатися до суду в інтересах держави, які, в свою чергу, можуть бути пов`язані з необхідністю захисту прав державних органів, а також підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України "Щодо застосування положень Закону України "Про прокуратуру"від від 11.09.2013 року за № 1237/12/13-13, аналіз цієї норми (ч. 2 ст. 60 КАС України) дозволяє дійти висновку, що відсутність у позовній заяві інформації про зміст порушення інтересів держави, наявності чи відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є недоліком позовної заяви та підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Пунктом 6 наказу Генеральної прокуратури України "Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень" від 28.05.2015 року за № 6гн передбачено, що при підготовці процесуальних документів слід забезпечувати їх повноту та обґрунтованість, посилатися на норми матеріального і процесуального права, якими регулюються відповідні правовідносини. Згідно п. 5 цього ж наказу, прокурор при зверненні до суду з позовом (заявою, поданням) повинен обґрунтувати необхідність захисту інтересів держави та визначити орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а в разі його відсутності - звертатися у статусі позивача.

Крім того, ч. 4 ст.. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з наведеного та у відповідності до ч. 1 ст. 108 КАС України, позовну заяву м. Ужгорода слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків позовної заяви наступним чином:

- для виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України: надання суду документу, що підтверджує вміст поштового вкладення, а саме: опис вкладення відправленої кореспонденції відповідачеві (копії позовної заяви та доданих до неї документів) з відповідною відміткою поштового відділення);

- для виконання вимог ч. 2 ст. 60 КАС України: надання суду обґрунтування порушень інтересів держави в особі визначеного позовною заявою позивача у спірних правовідносинах, докази повідомлення визначеного позовною заявою позивача про звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі визначеного позовною заявою позивача.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону в інтересах держави в особі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення у сумі 9102,48 грн. - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк до 15 грудня 2016 року для усунення вищезазначених недоліків.

3. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня проголошення, а якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті