Справа № 489/4522/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4522/16-а
Номер провадження 2-а/489/276/16
Постанова

Іменем України

21 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (далі-відповідач або УПФУ) про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив

В вересні 2016 року позивач через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФУ, в якому просив зобов'язати відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 позивачу з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем було відмовлено позивачу в поновлені та виплаті пенсії у зв'язку з тим, що позивач не перебуває на обліку в Управлінні; з'ясувати належним чином особу заявника та його волевиявлення не є можливим через ненадання оригіналу його паспорту або його нотаріально посвідченої копії. Крім того, представник позивача є представником за довіреністю, а не за законом.

Позивач стверджує, що такі висновки управління є хибними, а дії управління - протиправними.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відстуності, позов підтримав, просив вимоги задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач перебував на обліку в УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва та до січня 2002 року отримував пенсію.

Позивач є живим та проживає за адресою: Держава Ізраїль, АДРЕСА_1 та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, що дійсний до 24.06.2019.

05.11.2015 року позивач видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 (зокрема) представляти його інтереси зокрема по всім питанням в УПФУ з питань призначення, поновлення, нарахування, перерахунку та виплати, а також одержані належної йому пенсії.

29.06.2016 позивачем через свого представника було направлено до УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва заяву про поновлення та перерахунок пенсії.

Рішенням від 22.07.2016 №53/1 позивачу відмовлено в поновленні та виплаті пенсії, в зв'язку з тим, що станом на 29.06.2016 він не перебуває на обліку в Управлінні як одержувач пенсії; з'ясувати належним чином особу заявника не можливо через ненадання оригіналу паспорту чи його нотаріально завіреної копії. Крім того, громадянка ОСОБА_3 є представником позивача за довіреністю, а не за законом.

Суд вважає відмову відповідача в поновленні нарахування та виплати пенсії на цій підставі протиправною.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Вказаний закон не містить обмежень на подачу заяви про поновлення пенсії представником пенсіонера.

Оскільки, право на пенсію включає: право на призначення, право на перерахунок та право на поновлення, та за своєю правовою природою право на призначення пенсії і його реалізація є більш широким поняттям ніж поновлення виплати пенсії, та враховуючи, що законодавство не містить прямих обмежень щодо можливості представництва у вказаних правовідносинах, суд приходить до висновку, що заява про поновлення пенсії може подаватися представником, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно зі ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед виїздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачується тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та Ізраїлем стосовно призначення та виплати пенсії не укладалося.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до статті 152 частини 2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту 2 частини 1 статті 49 та другого речення статті 51 Закону втрачають чинність з 7 жовтня 2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційним Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до п. 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Порядок), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Згідно з п. 2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Судом встановлено, що представником позивача разом з заявою про поновлення пенсії позивачу надано прошиту нотаріально посвідчену копію паспорта позивача, що не спростовано представником відповідача.

Позивач у своїй позовній заяві просить поновити йому пенсію, оскільки проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Крім того, з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення від 7 жовтня 2009 року №25-рп/2009, відсутні норми, які унеможливлювали призначення та виплату пенсії громадянам України, які проживають за кордоном.

Враховуючи те, що у відповіді відповідача від 22.07.2016 року в якості підстав відмови також вказано, що до прийняття Верховною радою України відповідного рішення щодо реалізації рішення Конституційного Суду України для поновлення пенсії позивача немає законних підстав, суд вважає, що відповідачем висловлено відмову і по суті звернення.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 122, 160, 161, 163 КАС України, суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва від 22 липня 2016 року за № 53/1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва нарахувати та поновити виплату пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 ОСОБА_1 з 07.10.2009 із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв