Справа № 466/8492/16-а
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8492/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Семків Х.І.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

03.10.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР № 358551 від 19.09.2016 року інспектора Харко О.М. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2016 року інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтинантом поліції Харко О.М. було складено постанову серії АР № 358551 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. З постановою не погоджується, вважає постанову незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задаольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на заперечення, які долучені до матеріалів справи та пояснила, що гр.ОСОБА_3 порушив п. п. 15.10 «а», 15.10 «д» ПДР України за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріа- ли справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Згідно пункту 2 частини 1 статті 18 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст.288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно постанови від 19 вересня 2016 року серія АР № 358551, ОСОБА_3 17.09.2016 року о 09 год. 50 хв. у м.Львові на площі Двірцева, 1 здійснив стоянку у місці де його автомобіль суттєво перешкоджав руху іншим транспортним засобам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. За дане правопорушення до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Як вбачається із вищевказаної постанови, то така відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху

В даному випадку інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтинантом поліції Харко О.М. було виявлено адміністративне правопорушення вчинене, в результаті чого транспортний засіб був евакуйований та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Факт вчинення правопорушення гр. ОСОБА_3 стверджується долученими до матеріалів справи письмовими поясненями свідікв ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які у своїх письмовиї поясненнях вказують, що автомобіль марки «Мазда СХ 5» н.з. НОМЕР_1 який належить гр. ОСОБА_3 був припаркований на проїздній частині та перешкоджав проїзду іншим транспортним засобам, а також долученою до матеріалів справи фотографією з місця вчинення правопорушення.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративні стягнення накладено правомочним органом та що в діях ОСОБА_3 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуюних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до переконання, що доводи позивача про те, що він не керував автомобілем та не вчиняв вищезгаданого порушення не знайшли свого підтвердження у судівому засіданні, не відповідають дійсності та дані ним з метою уникнення відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 99, 100, 159, 160-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у позові ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Львові про визнання дій протиправними та скасування постанови серії АР № 358551 від 19.09.2016 року інспектора Харко О.М. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії постанови.

Суддя П. С. Невойт