Справа № П/811/1694/16,
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

30 листопада 2016 року справа № П/811/1694/16,

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомФізичної особи підприємця ОСОБА_1
доКіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області
проскасування податкового повідомлення рішення від 05.12.2013 року та рішення № від 27.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення рішення від 05.12.2013 року та рішення № від 27.11.2013 року.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2016 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії рішення № від 27.11.2013 року та зупинення виконавчого провадження №44732270 від 19.09.2014 року.

Дослідивши клопотання подане позивачем суд дійшов висновку, що позивач просить забезпечити позов та залишив його без руху надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання до суду відповідної заяви та навести обставини існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у разі не забезпечення адміністративного позову.

26.05.2016 року позивачем через канцелярію суду подано докази сплати судового збору за забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування необхідності вжиття таких заходів позивач у своєму клопотанні посилається на те, що діяльність позивача зупинено через неможливість законної реалізації пального, а тому наявні всі підстави для забезпечення позову.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зокрема, заходами забезпечення адміністративного позову є зупинення дії рішення суб'єкту владних повноважень, що оскаржується (частина третя статті 117 КАС України) та заборона вчиняти певні дії (частина четверта статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України).

З зазначеної норми вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Вбачається, що позивач вважає необхідним забезпечення адміністративного позову з метою недопущення шкоди власним майновим правам та інтересам.

Вирішуючи клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Приписами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

Положеннями п.п. 95.2-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на вище викладене суд зазначає про те, що виключно грошові зобовязання, які набули статус узгоджених, можуть бути стягнуті з відповідного платника податків з дотриманням певної процедури, передбаченої податковим законодавством.

Однак, грошові зобовязання, які визначені ФОП ОСОБА_1 у податковому повідомленні рішенні від 05.12.2013 року та рішенні № від 27.11.2013 року, не набули статусу узгодженого, оскільки є предметом розгляду у даній справі, розгляд якої наразі триває, а, відтак, на даний момент відсутні підстави для тверджень про можливе стягнення таких грошових зобовязань з позивача, у тому числі коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Разом з тим, позивач в обґрунтування поданої заяви зазначає, що сума оскаржуваного рішення № від 27.11.2013 року в розмірі 65145,10 грн. входить до суми вимоги №Ф422-11У від 01.08.2014 року на підставі якої відкрито виконавче провадження №44732270 від 19.09.2014 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОДПІ боргу в розмірі 79898,27 грн.

Однак, суд не бере дані твердження до уваги оскільки, з наданих до зави додаткових матеріалів та доказів не вбачається, і не можливо встановити, що сума оскаржуваного рішення № від 27.11.2013 року включена до суми вимоги №Ф422-11У від 01.08.2014 року.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не доведено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, та/або які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.

Натомість, позивачем не надано суду доказів вжиття податковим органом будь-яких заходів щодо погашення податкового боргу ФОП ОСОБА_1 на підставі оскаржуваних рішень.

До того ж суд зазначає, що задоволення клопотання про забезпечення позову фактично вирішує спір, ухвалюючи рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 117, 118, 160 та 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Кіровоградський окружний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому пунктом 5 статті 118 та статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р.В. Жук