Справа № 823/876/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року справа № 823/876/16

12 год. 15 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю представників:

позивача - Дрінясова О.В., Капаца П.Г., Кирмана О.Д.,

відповідача - Поліщук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юні-Трейд" до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юні-Трейд" подало позов, в якому просить визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах від 23.06.2016:

- № (форми "В1") про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 81189,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40595,00 грн;

- № (форми "В1") про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 100139,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки, на підставі якої складено акт з висновками щодо порушень податкового законодавства та прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення службові особи відповідача діяли не у відповідності до чинного законодавства України, перевищили свої повноваження та дійшли помилкових висновків про господарську діяльність підприємства з питань придбання товару, його продажу на експорт, розрахунків щодо придбання та продажу, веденню бухгалтерського та податкового обліку, оформлення первинних бухгалтерських документів, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акту документальної перевірки підприємств суперечать чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та матеріалам перевірки, є безпідставними, надуманими та протиправними, а тому підлягають визнанню нечинними та скасуванню.

Також, позивач зазначив, що господарські операції позивача з ТОВ "Сістем Технолоджи М" мали реальний і товарних характер, а одержаний товар був використаний в подальшому в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності ТОВ " Юні-Трейд", а саме: експортований за межі митної території України. Факт придбання запасних частин до печі-автомату А2-ОВА у ТОВ "Сістем Технолоджи М" в повній мірі підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку: податковими, видатковими накладними, банківськими виписками про оплату коштів.

Окрім того, позивачем були зібрані всі можливі дані щодо ТОВ "Сістем Технолоджи М", а саме під час укладення договору з вказаним підприємством (контрагентом позивача) отримано правовстановлюючі документи, зокрема, копію виписки з ЄДР, копію наказу № 3 від 25.11.2014 про призначення ОСОБА_5 директором ТОВ "Сістем Технолоджи М", копію статуту ТОВ "Сістем Технолоджи М", вказане підприємство було зареєстроване в податкових органах (www.sfs.gov.ua, www.minjust.gov.ua), являлося платником ПДВ, боргу перед бюджетом не мало, зареєстроване в ЄДР.

Також, висновки акту від 02.06.2016 № 116/23-01-15-0208/32654168 та оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються виняткового на підставі заяви громадянина ОСОБА_5 (керівника ТОВ "Сістем Технолоджи М) на ім'я голови ГУ ДФС у Черкаській області Коломійця В.В., яка відібрана працівникам податкової міліції про те, що він будь-якого відношення до здійснення господарської діяльності ТОВ "Сістем Технолоджи М" не має (раніше втратив паспорт) та протоколі його допиту в якості свідка, однак позивач звертає увагу суду, що а ні заява, а ні протокол не є документами на підставі яких ведеться бухгалтерський та податковий облік, а тому висновки документальної перевірки не ґрунтуються на первинних бухгалтерських документах. Таким чином ревізором контролюючого органу порушено норму матеріального права п.п. 75.1.2 ст. 75 Податкового кодексу України та штучно створені умови для висновків щодо завищення податкового кредиту, завищення сум від'ємного значення, завищення заявленого бюджетного відшкодування.

Окрім того, Податковим кодексом України передбачена можливість проведення повторної перевірки суб'єкта господарювання з тих самих питань, однак лише у чітко визначених випадках, передбачених пп. 78.1.12 п. 78 ст. 78 Податкового кодексу України. В порушення вказаної норми наказ від 16.05.2016 № 1346 щодо підстав проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "Юні-Трейд" за період з 01.05.2015 по 31.05.2015 не містить посилання на певне службове розслідування, відносно кого, за які порушення, тощо, а також прийнятий та підписаний не уповноваженою особою.

Також, за травень 2015 року контролюючи орган уже проводив позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Юні-Трейд" щодо від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за травень 2015 року, про що складений акт від 11.08.2015 № 4782/23-01-15-0408/32654168, на підставі вище вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 18 серпня 2015 року № та № , які були оскаржені до Черкаського окружного адміністративного суду. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 по справі № 823/3454/15, яка набрала законної сили 17 жовтня 2016 року визнано протиправними та скасовано вказані податкові повідомлення-рішення, а отже і господарські операції між ТОВ "Юні-Тред" та ТОВ "Сістем Технолоджи М", які мали місце у травня 2015 року, відбулися.

З вищевказаного слідує, що обставини, на які посилаються ревізори в акті від 02.06.2016 № 116/23-01-15-0208/32654168 не є доведеними, ТОВ "Юні-Трейд" чинного законодавства не порушувало, належним чином задекларувало податковий кредит, здійснило експортну господарську операцію та відповідно заявило суму ПДВ до бюджетного відшкодування, а тому податкові повідомлення-рішення від 23 червня 2016 року № (форми "В1") про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 81189 грн та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40595 грн, № (форми "В4") про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 100139 грн підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні просили адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ "Юні-Трейд" щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника банку за травень 2015 року. Перевіркою встановлено порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України по декларації за травень 2015 року, внаслідок чого позивачем завищено суму податкового кредиту за травень 2015 року у розмірі 106253 грн, завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту у розмірі 100139 грн, занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на 6114 грн, завищено суму заявлену до відшкодування на розрахунковий рахунок за травень 2015 року у розмірі 81189 грн.

Вказані порушення виникли внаслідок відображення ТОВ "Юні-Трейд" в податковому обліку господарських взаємовідносин з ТОВ "Систем Технолоджи М", реальність здійснення яких та зв'язок з господарською діяльністю позивача в ході проведення перевірки не підтверджено.

Так, Шевченківським РУ ГУМВС України за матеріалами ГУ ДФС у Черкаській області 09.08.2015 у ЄДР зареєстровано кримінальне провадження № 0009313 за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України за фактом виготовлення реєстраційних та статутних документів ТОВ "Сістем Технолоджи М", основного постачальника ТОВ "Юні-Трейд" невстановленими особами від імені ОСОБА_7, яке використовують для здійснення фінансово-господарської діяльності, з метою надання послуг по мінімізації податкового зобов'язання суб'єктами господарської діяльності різних форм власності. Тобто, вказане кримінальне провадження не обмежене у періоді - ні квітнем, ні травнем 2015 року, а стосується усього періоду діяльності товариства з моменту реєстрації. За заявою ОСОБА_5 та згідно його допиту, останній не брав участі у господарській операції з придбання комплектів запасних частин до печі-атомату А2-ОВА, первинних документів бухгалтерського обліку та договору № 17 від 17.03.2015 він не підписував, тобто не мав жодного відношення до зазначених обов'язків, покладених на нього згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Таким чином, документи виписані ТОВ "Сістем Технолоджи М" не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а отже не можуть бути визнані первинними документами на підставі яких проводиться бухгалтерський та податковий облік підприємства.

Слід зазначити, що формальне дотримання платником податків вимог законодавства не є підставою для визнання податкової вигоди обґрунтованою. Подання необхідних документів не тягне автоматичного виникнення права на формування податкового кредиту, а є лише умовою для підтвердження факту реальності господарських операцій.

На думку відповідача, як під час проведення перевірки так і за результатом її оформлення його дії є цілком законними, а висновки такої перевірки обґрунтовані самим актом та наявною інформацією, що в ньому міститься. А отже відповідач правомірно відповідно до вимог п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України прийняв податкові повідомлення-рішення від 23.06.2016 № 2 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 81189 грн та штрафних санкцій у розмірі 40595 грн та № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 100139 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні просила в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що приватне підприємство "Юні-Трейд", як суб'єкт господарювання - юридична особа, ідентифікаційний код 32654168, зареєстроване 21.10.2003, станом на час розгляду справи перебуває на обліку як платник податків у державній податковій інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

02 червня 2016 року посадовими особами держаної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області на підставі пп. 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Юні-Трейд" щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 02.06.2016 № 116/23-01-15-0208/32654168, в якому встановлені порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України по декларації за травень 2015 року, внаслідок чого ТОВ "Юні-Трейд":

- завищено суму податкового кредиту за травень 2015 року у розмірі 106253 грн;

- завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту (19 рядок Декларації) у розмірі 100139 грн,

- занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту (18 рядок Декларації) на 6114 грн;

- завищено суму заявлену до відшкодування на розрахунковий рахунок за травень 2015 року у розмірі 81189 грн

23.06.2016 на підставі зазначеного акту державною податкової інспекцією у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області винесені податкові повідомлення-рішення форми "В1" № , яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за основним платежем 81189 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 40595 грн та форми "В4" № , яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість з податку на додану вартість у розмірі 100139 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом - ПК України в редакції станом на час здійснення спірних господарських операцій)

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 вказаної статті ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) (п.201.1 ст. 201 ПК України).

Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого абзацу пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІ (надалі - Закон України № 996-ХІ).

Зі змісту статті 1 Закону України № 996-ХІ випливає, що первинний документ - це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХІ встановлені вимоги до первинного документу та визначена сфера застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для виникнення у платника податку права на податковий кредит є реальне здійснення господарської операції з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначеної операції необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні дані про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною умовою формування податкового кредиту, оскільки відповідні наслідки у податковому обліку платника податків створюють вчинювані платником податку господарські операції. Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності. Придбання товарів (послуг) повинно бути документально оформлене між учасниками господарської операції.

При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містити достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податковий кредит.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку чи документальне оформлення господарської операції відбулося не між фактичними її учасниками, то відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів, оскільки відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ "Сістем Технолоджи М" укладений договір від 15 травня 2015 року № 19, відповідно до якого ТОВ "Сістем Технолоджи М" зобов'язується поставити, а ТОВ "Юні-Трейд" оплатити комплекти запасних деталь до печі-автомату А2-ОВА, в склад одного комплекту входить: полу форма А2.ОВА.02.067-1 шт., полу форма А2.ОВА.02.068 - 1 шт., штифт А2.ОВА.02.035 - 2 шт., пуансон А2.ОВА.02.033 - 5 шт. Кількість товару по вказаному договору 36 комплектів на суму 637515 грн 36 коп. в тому числі ПДВ - 106252 грн 56 коп. Договір підписаний зі сторони продавця директором ОСОБА_5, зі сторони позивача - директором Дрінясовим О.В. та скріплений печатками.

У відповідності до укладеного договору ТОВ "Сістем Технолоджи М" поставило позивачеві комплекти запасні деталі до печі-автомату А2-ОВА. Кількість товару по вказаному договору 36 комплектів на суму 637515 грн 36 коп. в тому числі ПДВ - 106252 грн 56 коп. Вказаний товар супроводжувався видатковою накладною № 1629 від 18 травня 2015 року та податковою накладною № 1185 від 18.05.2015, які містяться в матеріалах справи та підписані директором ТОВ "Сістем Технолоджи М" ОСОБА_5 Вказана податкова накладна зареєстрована в єдиному державному реєстрі податкових накладних. Кількість та суми зазначені у видатковій та податковій накладних повністю співпадають. Відповідач даний факт не заперечує.

Вказаний товар надійшов експрес доставкою Нової пошти, оплата товару відбулася шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку позивача на розрахунковий рахунок ТОВ "Сістем Технолоджи М".

В подальшому комплекти запасні деталі до печі-автомату А2-ОВА у кількості товару 36 комплектів реалізований UAB "Vikeda" відповідно до договору № 15-5 від 15 травня 2015 року. На підтвердження даного факту позивач надав міжнародну транспортну накладну А № 068455 від 22 травня 2015 року, митну декларацію № 902050000/2015/003250 від 22 травня 2015 року, платіжне доручення в іноземній валюті № 999ООWC351390010 від 19.05.2015.

Разом з тим, згідно зазначеного в акті перевірки висновку відповідача походження товару, придбаного ТОВ "Юні-Трейд" у ТОВ "Сістем Технолоджи М" 18.05.2015 та в подальшому експортованого згідно МД від 22.05.2015 № 3250 встановити не можливо, оскільки оперативне управління ГУ ДФС у Черкаській області отримало 09.07.2015 пояснення ОСОБА_5, який є директором та головним бухгалтером ТОВ "Сістем Технолоджи М ", що є основним постачальником позивача у квітні-травні 2015 року, підприємницькою діяльністю з 2000 року не займається, останні два роки працював прийомщиком вторсировини (скло-тара та пластик), таке товариство з обмеженою відповідальністю, як "Сістем Технолоджи М " йому не відоме, хто є посадовими особами, чим займається зазначене підприємство, де знаходиться печатка, реєстраційні документи та будь-яка інформація стосовно ТОВ "Сістем Технолоджи М" йому не відома. Документи пред'явлені йому для ознайомлення співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області стосовно діяльності ТОВ "Сістем Технолоджи М " він вперше бачить, посадові особи відповідача йому не відомі і будь-якиз взаємовідносин з ними він не мав. Окрім того ОСОБА_5 зазначив, що приблизно декілька років тому він втратив паспорт, про що повідомляв відповідні органи.

Аналогічні свідчення були надані ОСОБА_5 05.05.2016 ГУ Національної поліції в Черкаській області в рамках розслідування кримінального провадження № 0000093, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2015, за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 191 КК України.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтримав вищевказане та зазначив, що ніяких документів фінансово господарської діяльності від імені ТОВ "Сістем Технолоджи М" у тому числі підписання договору № 19 від 15.05.2015 та видаткової накладної № 1185 від 18.05.2015 не підписував та не завіряв печаткою. З посадовою особою ТОВ "Юні-Трейд" Дрінясовим О.В. не знайомий та ніколи не зустрічався, податкову звітність від імені ТОВ "Сістем Технолоджи М" не подавав, ключів на подачу звітності в електронному вигляді не має.

Окрім того, відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2015 зареєстроване кримінальне провадження № 0009313 відповідно до частини 4 статті 358 Кримінального кодексу України за фактом виготовлення реєстраційних та статутних документів ТОВ "Сістем Технолоджи М" невстановленими особами від імені ОСОБА_8, яке вони використовують для надання послуг по мінімізації податкових зобов'язань іншим суб'єктам господарювання.

У цьому випадку ТОВ "Сістем Технолоджи М" знаходиться поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи. Статус фіктивного, нелегального підприємства не сумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного суду України від 12 січня 2016 року.

Також, накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11).

Також суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі № 826/11531/14, сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій, у зв'язку з чим суд вважає безпідставним посилання позивача на обставини, які встановлені в постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 у справі № 823/3454/15.

Крім того, хоч з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 23.06.2016: форми "В1" № та форми "В4" № прийняті правомірно.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 02.12.2016.