Справа № 820/14706/14
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Київ К/800/54239/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Борисенко І.В.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року по справі № 820/14706/14 за поданням Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області звернулась до суду з поданням до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 2186201,20 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року у даній справі подання задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні подання, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2015 року провадження у даній справі було зупинено до розгляду заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про перегляд судових рішень Верховним Судом України по справі № 2а-11716/11/2070.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 листопада 2016 року провадження по даній справі поновлено.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з 28 лютого 2011 року по 21 березня 2011 року фахівцями Харківської об'єднаної державної податкової інспекції було проведено планову виїзну документальну перевірку відповідача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2010 року.

За результатами перевірки складено акт № 493/17- від 28 березня 2011 року, в якому зафіксовані порушення ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів підприємницької діяльності», а саме: перевищення дозволеного обсягу виручки для платника єдиного податку у 2 кв. 2009 року на суму 563582,28 грн., у 2-4 кв. 2009 року на суму 3538595,37 грн.; п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.9.4 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено заниження податкових зобов'язань на суму 1658396,00 грн., у т.ч. у 2009 році - 615499,00 грн., у 2010 році - 1042897,00 грн. ; п.4 ст.14, ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 110146,26 грн.; п.4 ст.14, ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», а саме: неподання декларацій про отримані доходи за 2-4 кв. 2009 року та 1-4 кв. 2010 року; ст.9 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків і інших обов'язкових платежів», а саме: ненадання податкових розрахунків по формі 1-ДФ та невідображення сум виплачених доходів суб'єктом підприємницької діяльності за надання транспортних послуг за 2-4 кв. 2009 року та 1-4 кв. 2010 року; пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме: ненадання декларацій з ПДВ за період з липня 2009 року по грудень 2010 року; п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме: неведення обліку доходів та витрат у книзі обліку доходів та витрат.

На підставі зазначеного акту податковим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення № /0 від 27 квітня 2011 року про визначення позивачу податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 2076055,00 грн. (у т.ч. за основним платежем - 1658396,00 грн., та за штрафними санкціями - 417659,00 грн.) та №/0 від 27 квітня 2011 року, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності в розмірі 110146,26 грн.

Задовольняючи подання, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 27 квітня 2011 року № /0 та №/0, ФОП ОСОБА_3 оскаржила їх до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року по справі № 2а-11716/11/2070 в задоволенні адміністративного позову про скасування податкових повідомлень - рішень від 27 квітня 2011 року №/0 та №/0 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року залишено без задоволення апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2014 року касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2012 року по справі №2-а-11716/11/2070 залишено без змін.

Верховним Судом України ухвалами від 21 жовтня 2015 року та від 08 лютого 2016 року по справі № 2а-11716/11/2070 було відмовлено в допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 листопада 2014 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення подання податкового органу.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року та постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року по справі №820/14706/14 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Борисенко І.В.
підпис Юрченко В.П.