Справа № 813/4218/16
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/4218/16

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2016 року справа № 813/4218/16

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и л а:

Позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що підприємство перебуває у скрутному матеріальному становищі, а саме, заборгованість замовників перед ПАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" станом на 28.11.2016 р. 12250800,00 грн. Водночас, заборгованість позивача перед контрагентами станом на 28.11.2016 р. становить 767000000,00 грн . Відповідно до звіту про фінансові результати за 9 місяців 2016 р. збитки заводу становить 32683000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору в повному обсязі.

За змістом ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до підп. 1 п. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Щодо клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору за подання цього позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Наведене положення кореспондується з приписами ст. 8 Закону України “Про судовий збір”.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 8 Закону України “Про судовий збір”, є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Разом з тим, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Проте, таких доказів, на думку суду, позивачем до клопотання не додано. Відсутні, у тому числі й докази, які б свідчили про те, що після відстрочення сплати судового збору відпадуть обставини, які позбавляють особу можливості сплатити судовий збір одночасно з поданням позовної заяви та позивач зможе сплатити судовий збір.

Суд також звертає увагу позивача, що сплата судового збору є його обов’язком, а тому зловживання правом на відстрочення від його сплати є неприпустимим. Крім того, обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду позов. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення №7634 від 29.11.2016 року, позивач сплатив судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп. не в повному розмірі.

Суд приходить до висновку про необхідність залишити позовну заяву позивача без руху та надати строк для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 106 КАС України, а саме: шляхом долучення до позовної заяви квитанції про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Подання позовної заяви без додержання вимог, передбачених ст. 106 КАС України є підставою для залишення її без руху.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

1. В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору,- відмовити.

2. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Львівський локомотиворемонтний завод" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- залишити без руху.

3.Позивачу в строк до 19 грудня 2016 року усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки.

4. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

5. У випадку невиконання вимог ухвали по усуненню недоліків позовної заяви у визначений термін, така буде вважатись неподаною та повернута позивачеві відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Братичак У.В.