Справа № 488/1357/16-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 р. Справа № 488/1357/16-а

Категорія: 3.7.3Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції м. Миколаєва, в якому просив скасувати постанову серії ПС1 № 999036 від 18.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також позивач просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2016 року інспектором роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Миколаєві ДПП рядовим поліції Крупицькою А.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії ПС1 № 999036, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer 2.0, державний номерний знак ВЕ 8222, рухався по вул. Космонавтів в м. Миколаєві без освітлення державного номеру та з відсутнім переднім бампером, при перевірці документів, у порушення п. 2.1 ґ) ПДР, не мав та не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Чинна редакція абз. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ передбачає, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Пункт 2.1 ПДР передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4.а) ПДР України передбачено, що на вимогу працівника міліції водій, окрім іншого, повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Крім того, згідно зі ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Разом з цим, ч. 1 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, колегія суддів звертає увагу на те, що чинним законодавством на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати такий поліс (сертифікат) при собі, тобто в автомобілі, а не взагалі, та на вимогу працівника поліції пред'явити цей поліс для перевірки.

Як встановлено судом, позивач керував транспортним засобом без освітлення державних номерів та з відсутнім переднім бампером, у зв'язку з чим, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором патрульної поліції було зупинено транспортний засіб. Крім того судом встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом, не мав при собі та не пред'явив до перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За таких обставин, інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи, а також на помилковому тлумаченні норм права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б були підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: