Справа № 806/2392/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/2392/16

категорія 8.3.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача Зеленова Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2016р. №,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулася з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2016 р. № щодо застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00грн.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і зазначив, що 17.10.2016року податковим органом без наявності жодних правових підстав була призначена і проведена відносно Позивача фактична перевірка. Така неправомірна перевірка, на думку представника Позивача, не може породжувати жодних правових наслідків.

Крім того, представник Позивача вважає безпідставним висновок податкового органу щодо відсутності права у Позивача реалізовувати алкогольні напої на розлив для споживання в магазині-кафетерію, що розташований по АДРЕСА_1 Житомирського району. Таке право Позивачу надано рішенням виконавчого комітету Луківської сільської ради від 26.02.2009р. та Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області відповідно до наказу від 01.08.2016року.

Представник Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, Відповідача в даній справі, проти позову заперечила і пояснила, що фактична перевірка відносно Позивача призначена і проведена у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Проведеною перевіркою встановлено, що Позивачем проводиться реалізація алкогольних напоїв на розлив для споживання в місці, що не має статусу суб'єкта господарювання громадського харчування, чим допущено порушення вимог ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав призначення та проведення фактичних перевірок регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення спору.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 Податкового кодексу України).

В судовому засіданні встановлено, що спірна фактична перевірка відносно Позивача була призначена наказом №969 від 12.10.2016роу начальника Головного управління ДФС у Житомирській області, як керівника цього контролюючого органу.

Як пояснила в судовому засіданні представник Відповідача, підставою для призначення вказаної фактичної перевірки слугувала інформація обробки фіскальних чеків Позивача, які свідчили про продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці в поточному році (а.с.27-28).

За приписами пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Саме правовими нормами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України обґрунтовано прийняття зазначеного наказу про призначення вказаної фактичної перевірки (а.с.22).

Таким чином, доводи Позивача та його представника в судовому засіданні щодо відсутності правових підстав для призначення та проведення спірної фактичної перевірки відносно Позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що вказана фактична перевірка була проведена уповноваженими особами Відповідача 17.10.2016року за участі представника Позивача, продавця ОСОБА_4, про що складений відповідний акт перевірки (а.с.25).

Перед проведенням перевірки уповноваженій особі були пред'явлені службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки, що підтверджується підписом ОСОБА_4 на направленнях на проведення перевірки (а.с.23-24).

В ході перевірки було встановлено, що Позивачем в магазині - кафетерію, розташованого по АДРЕСА_1 Житомирського району 25.07.2016 року та 15.10.2016року здійснювався продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, що стало підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 03.11.2016 р. № щодо застосування штрафних санкцій в сумі 6800,00грн.

Сторонами визнаються факти продажу Позивачем в приміщенні вказаного магазину - кафетерію алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці. Відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України вказані обставини перед судом не доказувалися, так як в суду не виникало сумніву в їх достовірності.

Суть спору між сторонами в цій частині зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача права на продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці в даному приміщенні.

Вказані спірні правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав застосування фінансових санкцій суб'єктів господарювання за порушення Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями регулюються правовими нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995року N 481/95-BP (надалі - Закон N 481/95-BP), що були чинні на день виникнення спору.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені правовими нормами Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. N 854 (надалі - Правила).

Відповідно до п.3 Правил вони поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України незалежно від форм власності, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриманий згідно з вимогами законодавства.

За приписами пункту 22 Правил та частини сьомої статті 15-3 Закону N 481/95-BP продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб'єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб'єктів господарювання громадського харчування, суб'єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Суд погоджується з доводами представника Позивача щодо наявності у Позивача статусу суб'єкта господарювання громадського харчування відповідно до витягу із наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 01.08.2016року.

Безспірно, в розумінні вимог ст.25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" та Порядку проведення державної реєстрації потужностей, ведення державного реєстру потужностей операторів ринку та надання інформації з нього заінтересованим суб'єктам, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10 лютого 2016 року N 39, така державна реєстрація потужностей підтверджує право Позивача, як суб'єкта господарювання, провадити діяльність у сфері громадського харчування (а.с.15).

Разом з тим, право на таку діяльність Позивач отримала лише з 01.08.2016року, тобто з дати реєстрації відповідних потужностей за адресою АДРЕСА_1 Житомирського району.

Досліджене в судовому засіданні рішення Виконавчого комітету Луківської сільської ради Житомирського району № 15 від 26.02.2009року є лише наданням дозволу Позивачу на здійснення роздрібної торгівлі та на облаштування залу для харчування відвідувачів з самообслуговування в даному магазині (а.с.14).

Більш того, як зазначено в ч.3 ст.25 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" для внесення потужностей, які підлягають державній реєстрації, до реєстру потужностей операторів ринку (державний реєстр потужностей) оператори ринку подають заяву встановленої форми компетентному органу за місцем знаходженням потужностей не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку роботи потужностей.

Оскільки, як встановлено судом, Позивач до 01.08.2016року не відносилася до суб'єктів господарювання громадського харчування у розумінні статті 15 3 Закону N 481/95-ВР та пунктів 2, 22 Правил, то Позивач не мала права здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, в тому числі 25.07.2016року.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2012 р. у справі N 21-371а11).

За приписами ст.17 Закону N 481/95-BР за порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 6800 гривень.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення - рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області від 03.11.2016р. № щодо застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 штрафних санкцій в сумі 6800,00грн. узгоджується з вимогами чинного законодавства, винесено в межах повноважень податкового органу та у спосіб, передбачений чинним законодавством, за результатами правомірно призначеної та проведеної фактичної перевірки, з урахуванням всіх обставин, що мали місце для його прийняття, а тому підстави для його скасування та задоволення позову - відсутні.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України підстав для відшкодування судових витрат Позивача відсутні.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 02 грудня 2016 р.