Справа № 754/13792/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/708/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2016 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об?єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов?язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Лівобережного об?єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (далі - ЛОУПФУ в м. Києві) про визнання дій неправомірними та зобов?язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивує наступним.

З лютого 2002 року позивач перебуває на обліку в ЛОУПФУ у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами, внесеними ЗУ №2663-ІІІ від 12.07.2001 року (далі - в редакції, чинній на момент призначення пенсії), в розмірі 90 % від суми заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії. З лютого 2002 року позивач не працює, у тому числі в органах прокуратури, у зв'язку з виходом на пенсію.

06.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, згідно ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» без обмеження її максимального розміру, надавши довідку №18-53зп від 02.02.2016 року, видану позивачу Генеральною прокуратурою України (далі - ГПУ). Однак, листом №3205/09/к-262 від 13.05.2016 року відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213.

Позивач вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною, а тому вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

22.11.2016 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких ЛОУПФУ в м. Києві через представника просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

Позивач перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

Відповідач через представника вважає, що правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу відсутні, оскільки, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх видів пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Крім того, відповідач через представника зазначає, що відповідно до п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в який розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, індексації та інших виплат, встановлених законодавством) перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому цим Законом.

Щодо вимоги позивача про покладення судових витрат на відповідача ЛОУПФУ в м. Києві через представника зазначає, що ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» не передбачено фінансування судових витрат за рахунок державних органів (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з лютого 2002 року перебуває на обліку в ЛОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії. З того ж часу позивач не працює, у тому числі в органах прокуратури, у зв'язку із виходом на пенсію.

06.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, згідно ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), починаючи з 02.02.2016 року, зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» без обмеження її максимального розміру, надавши довідку №18-53зп від 02.02.2016 року, видану позивачу Генеральною прокуратурою України (далі - ГПУ).

Листом ЛОУПФУ в м. Києві №3205/09/к-262 від 13.05.2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року підвищено заробітну плату працівникам прокуратури.

Відповідно до довідки ГПУ №18-53зп від 02.02.2016 року, позивач ОСОБА_1 працював в ГПУ на посаді старшого прокурора відділу. Заробітна плата з 01.12.2015 року складає 27821 грн. 65 коп., з яких: 2812 грн. - основний оклад, 135 грн. - кл.чин, 1178 грн. - вислуга років, 19638 грн. - щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески, 2888 грн. 06 коп. - надбавка за виконання особливо важливої роботи, 584 грн. 49 коп. - матеріальна допомога на оздоровлення (1/12), 584 грн. 49 коп. - матеріальна допомога на вирішення соц.-поб. потреб (1/12) (а.с. 9).

Згідно копій посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки до акта огляду МСЕК серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (а.с. 7-8).

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статей 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Дотримуючись вимог Основного Закону, при розгляді справи суд вважає за необхідне застосовувати норми ЗУ «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, а саме зі змінами, внесеними ЗУ №2663-ІІІ від 12.07.2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам також регулюються ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).

Так, відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до пп.3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року, з 01.12.2015 року на 25 відсотків підвищено посадові оклади працівникам прокуратури.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд також враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Згідно приписів ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, а також враховуючи правові позиції Конституційного Суду України та Верховного Суду України, суд приходить до висновку про те, що пенсія позивача за вислугу років підлягає перерахунку, з урахуванням довідки ГПУ №18-53 зп від 02.02.2016 року, згідно приписів ЗУ «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 Закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. З 01.06.2015 в порядку та на умовах, визначених вищевикладеними законами, призначення та перерахунок пенсії не здійснюється.

Аналізуючи вказані норми закону, а також, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01.06.2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм ЗУ «Про прокуратуру».

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

З урахуванням того, що позивач 06.05.2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, ЛОУПФУ в м. Києві повинно було керуватися ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Оскільки позивачем не викладені обставини, з яких саме підстав останній просить здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 02 лютого 2016 року, при цьому останній звернувся з заявою до відповідача лише 06 травня 2016 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, починаючи з 06 травня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Загальною декларацією прав людини, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами, внесеними Законом України №2663-ІІІ від 12.07.2001 року, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов?язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року зі змінами у редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, починаючи з 06 травня 2016 року, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до довідки Генеральної прокуратури України №18-53 зп від 02 лютого 2016 року, у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, яка вказана в довідці, без обмеження максимального розміру пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: