Справа № 2а-2127/11/1470
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/66622/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -
розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення коштів, за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України, до вимог якої приєдналося Міністерство фінансів України, на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо ненарахування і невиплати йому: надбавок за виконання особливо важливої роботи та у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці; премії і щомісячного грошового утримання працюючого судді, а також щодо непроведення перерахунку та виплати заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючого судді згідно із встановленими діючим законодавством розмірами мінімальної заробітної плати з 1 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року включно;

- зобов'язати Державну судову адміністрацію України провести: нарахування надбавок за виконання особливо важливої роботи та у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії і щомісячного грошового утримання працюючого судді на вказані складові; перерахунок заробітної плати і щомісячного грошового утримання працюючого судді з урахуванням встановленої законом мінімальної заробітної плати за період з 1 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року включно, всього в сумі 278055 гривень;

- стягнути з Державного бюджету України (з рахунків Державного казначейства) на його користь 278055 гривень боргу по заробітній платі та щомісячному грошовому утриманні працюючого судді з 1 січня 2007 року по 30 квітня 2008 року включно без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог на суму 105589 гривень.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України (з рахунків Державної казначейської служби України) на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 28232 гривень та з щомісячного грошового утримання в сумі 25408,80 гривень, всього 53640,80 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Державна судова адміністрація України, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

До вказаної касаційної скарги приєдналося Міністерство фінансів України.

Позивач ОСОБА_4 подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суди попередніх інстанцій встановили, що за період з січня 2007 року по квітень 2008 року ОСОБА_4 ненараховувалася надбавка за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, а така надбавка у розмірі 50 відсотків згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 (далі - постанова № 865) встановлена всім суддям і є обов'язковою, не залежить від того, яку фактичну роботу виконує суддя, від наявності коштів у фонді заробітної плати та від наявності наказу голови суду про її встановлення. А тому порушене право позивача на отримання зазначеної надбавки підлягає поновленню шляхом стягнення з відповідачів відповідної суми заборгованості по заробітній платі. Також суди дійшли висновку про стягнення на користь ОСОБА_4 заборгованості по щомісячному грошовому утриманню, оскільки така заборгованість виникла внаслідок невиплати йому вказаної надбавки.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій оскаржуються Державною судовою адміністрацією України, до вимог якої приєдналося Міністерство фінансів України, в частині задоволення позову, в іншій частині судові рішення сторонами не оскаржуються, колегія суддів Вищого адміністративного суду України перевіряє законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій лише в цій частині.

Відповідно до статей 126, 130 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про судоустрій України» від 7 лютого 2002 року № 3018-ІІІ (чинного на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3018-ІІІ) гарантії самостійності судів і незалежності суддів забезпечуються, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Особливості статусу суддів військових судів визначалися вказаним Законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (чинного на час виникнення спірних відносин) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Грошове утримання судді військового суду складається з посадового окладу, окладу за військове звання, доплат за кваліфікаційний клас судді та за вислугу років військовослужбовця.

Постановою № 865 Кабінет Міністрів України затвердив схеми посадових окладів, встановив надбавки, доплати та порядок преміювання інших керівників та суддів Конституційного Суду України, керівників та суддів інших судів загальної юрисдикції.

Як встановлено судами, і це підтверджується матеріалами справи, постановою Верховної Ради України від 8 липня 2005 року № 2790-IV ОСОБА_4 обрано безстроково суддею військового апеляційного суду Південного регіону.

Указом Президента України від 6 липня 2006 року № 599/2006 військовий апеляційний суд Південного регіону ліквідовано.

Рада суддів військових судів України рішенням від 7 грудня 2006 року рекомендувала нарахування щомісячного грошового забезпечення суддям ліквідованих військових судів та суддям, посади яких скорочені, до вирішення відносно них питання, проводити відповідно до додатку. В додаток до цього рішення йде Порядок нарахування щомісячного грошового забезпечення суддям ліквідованих військових судів та суддям, посади яких скорочені, до вирішення питання з їх працевлаштування, у якому визначено найменування виплат: посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавка за вислугу років військовослужбовця; надбавка до посадового окладу за кваліфікаційний клас.

Наказом Державної судової адміністрації України від 27 грудня 2006 року № 170 до остаточного вирішення питань працевлаштування або звільнення суддів військових апеляційних та військових місцевих судів, які ліквідовані, рекомендовано голові військового апеляційного суду регіону та головам військових місцевих судів гарнізонів визначити робоче місце окремим суддям ліквідованих військових судів, зокрема: суддям військового апеляційного суду Південного регіону, у тому числі ОСОБА_4, - у військовому місцевому суді Одеського гарнізону.

Наказом виконуючого обов'язки голови військового апеляційного суду Південного регіону від 28 грудня 2006 року № 95 позивача виключено з 29 грудня 2006 року із списків особового складу військового апеляційного суду Південного регіону, знято з усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби у розпорядження голови військового місцевого суду Одеського гарнізону. Строк прибуття 3 січня 2007 року.

Рішенням від 23 січня 2008 року Рада суддів військових судів України рекомендувала нарахування грошового забезпечення суддям ліквідованих військових судів та суддям, посади яких скорочені, у тому числі ОСОБА_4, у І кварталі 2008 року здійснювати наступним чином: найменування виплат: посадовий оклад; оклад за військове звання; надбавка за вислугу років військовослужбовця; надбавка до посадового окладу за кваліфікаційний клас.

Згідно абзацу другого підпункту 1 пункту 21 постанови № 865 передбачено встановлення суддям надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас.

Як визначено у частині 5 статті 105 Закону № 3018-ІІІ збори суддів обговорюють питання, що стосуються внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду, та приймають з цих питань рішення, що є обов'язковими для суддів даного суду.

Згідно статті 107 Закону № 3018-ІІІ виконання рішень зборів суддів місцевого суду за дорученням зборів покладається на голову відповідного суду. Виконання рішень зборів суддів у судах, в яких відповідно до цього Закону діють президії суду, покладається на ці президії.

Отже, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що призначення та розмір надбавки за виконання особливо важливої роботи повинні встановлюватися кожному судді індивідуально залежно від виконання особливо важливої роботи. При відсутності необхідних підстав для призначення зазначеної надбавки, така надбавка не призначається.

Наказів голови військового місцевого суду Одеського гарнізону про призначення ОСОБА_4 надбавки за виконання особливо важливої роботи матеріали цієї справи не містять.

В матеріалах справи також відсутні докази оскарження позивачем дій голови військового місцевого суду Одеського гарнізону щодо невстановлення йому вказаної надбавки.

Постановою Верховної Ради України від 10 квітня 2008 року № 261-VI ОСОБА_4 обрано безстроково суддею військового місцевого суду Миколаївського гарнізону.

За таких обставин суд касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про задоволення зазначеної частини позовних вимог ОСОБА_4, а тому постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в частині задоволення позову підлягають скасуванню із прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. У частині відмови в задоволенні позову рішення судів першої та апеляційної інстанцій сторонами у касаційному порядку не оскаржуються.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України, до вимог якої приєдналося Міністерство фінансів України, - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року в частині задоволення позову - скасувати. Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову - відмовити.

В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.