Справа № 808/2941/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року о 11 год. 15 хв.Справа № 808/2941/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Стрельнікової Н.В.,

заучастю секретаря Батигіна О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 завод холодильного машинобудування Рефма

про зупинення видаткових операцій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 завод холодильного машинобудування Рефма (далі відповідач або ПАТ «МЗХМ «Рефма»), в якому просить суд зупинити видаткові операції на рахунках та заборонити відчуження майна позивача до дня складання акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що за підприємством обліковується узгоджений податковий борг в розмірі 1405508 грн. 91 коп. У звязку з ненаданням на запит податкового керуючого документів з переліком майна, на яке буде розповсюджено право податкової застави, податковим керуючим складено акт про перешкоджання виконання податковим керуючим повноважень та відмови від опису майна в податкову заставу. У звязку з чим позивач скористався своїм правом на звернення до суду передбаченим п.п.20.1.31, 21.1.32 Податкового кодексу України, а саме у разі перешкоджання з боку платником податків виконанню податковим керуючим повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Представником позивача до суду подане письмове клопотання (вх.№31850 від 09.11.2016) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Причини не прибуття представника відповідача у судове засідання суду не відомі. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Станом на час розгляду справи заперечень на позов, так само як і заяви про визнання вимог відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки у судове засідання не зявились всі особи, якіберуть участь у справі, згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, оскільки представником позивача до суду подана заява про розгляд справи за його відсутності, а представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання без поважних причин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі доказами.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та матеріали позовної заяви, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Як вбачається з довідки ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 09.11.2016 №16150/08-32-10 про заборгованість ПАТ «МЗХМ «Рефма» (а.с. 72), підприємство має узгоджений податковий борг у загальному розмірі 1405508 грн. 91 коп., а саме з податку на додану вартість 104125 грн. 03 коп., з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 11552 грн. 55 коп., з земельного податку 1225693 грн. 54 коп., з орендної плати з фізичних осіб 53354 грн. 54 коп., з екологічного податку (надходження від скидів забруднюючих речовин) 10783 грн. 25 коп., який виник у звязку з несплатою самостійно визначених податкових зобовязань у поданих податкових деклараціях та визначеного податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями за актами перевірки та пені.

Як свідчать матеріали справи відповідачем подано до ОСОБА_1 ОДПІ податкову декларацію № від 21.06.2016, якою відповідачем самостійно визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 187491 грн. (а.с.15), яке сплачено ПАТ «МЗХМ «Рефма» частково у сумі 86621 грн. 40 коп., залишок несплаченої суми у розмірі 100869 грн. 60 коп. набув стану податкового боргу.

Також відповідачем подано до ОСОБА_1 ОДПІ податкову декларацію № від 20.07.2016 (а.с. 16), якою самостійно визначено грошове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 1014 грн. Вказана сума не була сплачена підприємством та набула стану податкового боргу.

17.06.2016 року ОСОБА_1 ОДПІ проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2016 року, за результатами якої складено акт №1054/08-32-12-01/00217857. На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 07.07.2016 (а.с. 20), яким визначено суму штрафу у розмірі 5 154 грн. 11 коп. Вказане податкове повідомлення рішення було направлено боржнику та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано 12.07.2016 року (а.с. 22), доказів оскарження податкового повідомлення рішення суду не надано, сума грошового зобовязання не сплачена.

21.07.2016 року ОСОБА_1 ОДПІ проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за травень 2016 року, за результатами якої складено акт №1164/08-32-12-01/00217857. На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення № від 04.08.2016, яким застосовано до відповідача штраф у сумі 1965 грн. 10 коп. Вказане податкове повідомлення рішення було направлено боржнику та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення було отримано 09.08.2016 року (а.с. 28), доказів оскарження податкового повідомлення рішення суду не надано, сума грошового зобовязання не сплачена.

Таким чином, загальна сума заборгованості з податку на додану вартість становить 109002 грн. 81 коп.

Крім того, за даними облікової картки платника податків за відповідачем обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка виникла на підставі поданої податкової декларації № від 19.02.2015 (а.с. 29). Згідно вказаної декларації відповідачем самостійно визначено суму податку, що сплачується щокварталу у сумі 8482 грн. 25 коп., а в останньому кварталі 8482 грн. 22 коп. У звязку з несплатою податку у сумі 8482 грн. 22 коп. та нарахованої пені за несвоєчасну сплату податку за період з 05.05.2015 по 17.12.2015 та за період з 31.07.2015 по 17.12.2015 у сумі 1899 грн. 09 коп. та 1171 грн. 24 коп. загальна сума заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 11552 грн. 55 коп.

Крім того, за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати на земельні ділянки державної або комунальної власності, яка виникла на підставі поданої до ОСОБА_1 ОДПІ податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 22.02.2016 (а.с.30), в якою підприємством самостійно визначено грошове зобовязання із сплатою щомісяця з січня по листопад 2016 року суми у розмірі 8570 грн. 19 коп., а за грудень 8570 грн. 13 коп. Відповідачем частково сплачено зобовязання по строку сплати 01.03.2016 у сумі 7999 грн. 82 коп., залишок несплаченої суми, який набув стану податкового боргу склав 570 грн. 37 коп.; залишились не сплаченими зобовязання по строку сплати 30.03.2016, 30.04.2016, 30.05.2016, 30.06.2016, 30.07.2016, 30.08.2016. За несвоєчасну сплату грошового зобовязання відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня: у сумі 1131 грн. 27 коп.

Таким чином, загальна сума заборгованості з орендної плати на земельні ділянки державної або комунальної власності становить 53 354 грн. 54 коп.

Також, зясовано, що ПАТ «МЗХМ «Рефма» до ОСОБА_1 ОДПІ подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата на земельні ділянки державної або комунальної власності):

- № від 16.02.2015 (а.с.36), якою відповідачем визначено річну суму грошового зобовязання у розмірі 429244 грн. 02 коп., із сплатою щомісяця суми 35770 грн. 35 коп. (січень - листопад) та 35770 грн. 17 коп. (грудень). Відповідачем частково сплачено суму зобовязання по строку сплати на 30.11.2015 у розмірі 5532 грн. 66 коп., залишок несплаченої суми у розмірі 30237 грн. 69 коп. набув стану податкового боргу. Також не сплачено зобовязання по строку сплати на 30.12.2015 та 30.01.2016.

-№ від 16.02.2015 (а.с. 33), якою відповідачем визначено річну суму грошового зобовязання у розмірі 10457 грн. 50 коп., із сплатою щомісяця суми 871 грн. 46 коп. (січень - листопад) та 871 грн. 44 коп. (грудень). Відповідачем частково сплачено суму зобовязання по строку сплати на 30.03.2015 у розмірі 607 грн. 98 коп., залишок несплаченої суми у розмірі 263 грн. 48 коп. набув стану податкового боргу. Також не сплачені зобовязання по строку сплати у період з квітня 2015 року по січень 2016 року.

-№ від 22.02.2015 (а.с. 39), якою відповідачем визначено річну суму грошового зобовязання у розмірі 1843877 грн. 48 коп., із сплатою щомісяця суми 153656 грн. 46 коп. (січень - листопад) та 153656 грн. 42 коп. (грудень). Відповідачем не сплачені зобовязання по строку сплати у період з березня 2016 року по серпень 2016 року.

-№ від 20.02.2015 (а.с. 42), якою відповідачем визначено річну суму грошового зобовязання у розмірі 14985 грн. 60коп., із сплатою щомісяця суми 1248 грн. 80 коп. Відповідачем не сплачені зобовязання по строку сплати у період з березня 2016 року по серпень 2016 року.

За несвоєчасну сплату грошового зобовязання відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня (за платежем з плати за землю): у сумі 134425 грн. 89 коп. грн. 27 коп.

Таким чином загальна сума заборгованості з плати за землю становить 1334534 грн. 62 коп.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з екологічного податку (скиди забруднюючих речовин у водні обєкти), яка виникла внаслідок самостійно визначених грошових зобовязань шляхом подання податкових декларацій з екологічного податку:

-№ від 18.01.2016 (а.с.45), якою визначено податкове зобовязання у сумі 3799 грн. 30 коп. по строку сплати на 19.02.2016. Однак, відповідачем сплачено лише частково суму податку у розмірі 2758 грн. 40 коп., залишок несплаченої суми у розмірі 1040 грн. 90 коп. набув стану податкового боргу;

- № від 15.04.2016 (а.с.46), якою визначено податкове зобовязання у сумі 4813 грн. 72 коп. по строку сплати на 20.05.2016. Однак, відповідачем не сплачено суми податку, у звязку з чим вона набула стану податкового боргу.

- № від 14.07.2016 (а.с.47), якою визначено податкове зобовязання у сумі 4813 грн. 72 коп. по строку сплати на 19.08.2016. Однак, відповідачем не сплачено суми податку, у звязку з чим вона набула стану податкового боргу.

Отже, сума заборгованості ПАТ «МЗХМ «Рефма» по екологічному податку становить 10783 грн. 25 коп.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Враховуючи отримання відповідачем податкових повідомлень рішень, відсутність доказів оскарження податкових повідомлень рішень, податкове зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 104 125 грн. 03 коп. є узгодженим. Також узгодженими є податкові зобовязання визначені відповідачем самостійно податковими деклараціями з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 11552 грн. 55 коп., з земельного податку 1225693 грн. 54 коп., з орендної плати з фізичних осіб 53354 грн. 54 коп., з екологічного податку (надходження від скидів забруднюючих речовин) 10783 грн. 25 коп. Відомості про добровільну сплату відповідачем зазначених узгоджених податкових зобовязань у встановлений законодавством строк відсутні.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, передбачено зобовязання платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні рішенні згідно із цим Кодексом.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме відповідно до ст.59 Податкового кодексу України заявником надіслана відповідачу податкова вимога №207 від 01.08.2012 на суму 35 553 грн. 12 коп., яка отримана 09.08.2012 уповноваженою особою.(а.с. 48)

Наказом начальника ОСОБА_1 ОДПІ №484 від 14.07.2015 податковим керуючим підприємства призначено головного державного ревізор-інспектора відділу погашення заборгованостей ОСОБА_2 (а.с. 52)

05 серпня 2016 року на адресу відповідача ОСОБА_1 ОДПІ направлено лист №11338/17 Про виділення майна в податкову заставу (а.с. 53) з проханням надати протягом пяти робочих днів з наступного дня від отримання цього листа документи з переліком майна, яке перебуває у власності підприємства, з метою складення акту опису. Вказаний лист отримано уповноваженою особою відповідача 12.08.2016 (а.с.54), проте у зазначені терміни витребувані документи контролюючому органу надані не були.

У звязку з відмовою платника податків від опису майна у податкову заставу, заявником 14.09.2016 складено акт №13796/17 (а.с. 55).

Згідно ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. Їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.20.1.31 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно пп.20.1.32. п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобовязань платника податків, погашення податкового боргу), та зобовязання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 87.2. ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. За правилами п.88.1. ст.88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України визначено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Підпунктом 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету, як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За приписами п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Права та обовязки податкового керуючого при здійсненні ним відповідних повноважень закріплені в ст.91 Податкового кодексу України, де зазначено, що керівник органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби. Податковий керуючий має права та обовязки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п.89.4 ст.89 Податкового кодексу України У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Пунктом 91.3. ст.91 Податкового кодексу України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, то відповідно до п.91.4. ст. 91 ПК України такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з даним позовом до суду та наявності підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача.

З аналізу вищезазначених положень Податкового кодексу України можна зробити висновок, що обовязок контролюючого органу звернутись до суду з відповідним позовом щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків виникає за наявності наступних підстав - не допуск податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису (ст.89) та перешкоджання виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом (ст.91).

При цьому Податковим кодексом України обумовлено різну тривалість застосування таких заходів: у першому випадку - до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, в другому на визначений судом строк, але не більше двох місяців.

Враховуючи, що підставою для звернення позивача з даним поданням до суду стало не подання відповідачем документів, необхідних для здійснення опису майна в податкову заставу, суд вважає, що в даному випадку щодо тривалості зупинення видаткових операцій мають застосовуватись норми ст.89 Податкового кодексу України.

Оскільки термін дії зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків відповідно до абз.3 ч.89.4 ст.89 Податкового кодексу України визначений на законодавчому рівні та повязаний з настанням певної події, а саме - складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі, окреме визначення судом строку, на який можуть бути зупинені видаткові операції, не вимагається.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до частини другої статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року №2121-ІІІ Про банки і банківську діяльність зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ Про банки і банківську діяльність зупинити видаткові операції з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

Суд також звертає увагу на те, що зупинення видаткових операцій на рахунках підприємства шляхом накладення арешту на кошти допускається лише в сумі існуючого податкового боргу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи боржник доказів сплати заборгованості не надав, проти вимог позову не заперечив, доводи заявника не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником обґрунтовано доведено підстави для такого звернення до суду, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зупинити видаткові операції (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків) на рахунках Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 завод холодильного машинобудування Рефма () шляхом накладення арешту на кошти в сумі податкового боргу в розмірі 1 405 508 (один мільйон чотириста пять тисяч пятсот вісім гривень) 91 коп. та заборонити відчуження майна.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова