Справа № 826/15799/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Підприємства "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи: Прокуратури Святошинського району міста Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а також стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Підприємство "Благодар" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організацій інвалідів України" звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи: Прокуратури Святошинського району міста Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2015р. №, № та №, а також стягнення із Державного бюджету шкоду, заподіяну безпідставним винесенням грошового зобов'язання у сумі 12 998 340,00 грн. стосовно Підприємства "Благодар".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні, директором підприємства "Благодар" ВОІ "СОІУ" ОСОБА_2 було заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 187, 92 грн., а саме: ознайомлення із матеріалами справи і представництво інтересів підприємства у суді.

Дослідивши означене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на те, що ознайомлення з матеріалами справи і представництво підприємства у суді здійснюється директором в силу закону та статуту підприємства.

Водночас, директором підприємства "Благодар" ВОІ "СОІУ" ОСОБА_2 було заявлено клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду, у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження. Втім, судом встановлено, що апеляційна скарга була подана відповідачем 03.10.2016, що підтверджується копією фіскального чеку наявного в матеріалах справи, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження. За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Представником відповідача було заявлено клопотання про витребування додаткових доказів, а саме висновку судово-економічної експертизи від 20.04.2015 №0003 який знаходиться у розпорядженні прокуратури Святошинського району м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За приписами ч. 3 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості звернутися до прокуратури Святошинського району м. Києва за отриманням висновку судово-економічної експертизи, а враховуючи, що представником ДПІ не було зазначено причини, через які ці докази не можуть бути надані, суд не вбачає підстав для задоволення означеного клопотання.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.01.2015р., відповідно до наказу начальника ДПІ від 19.01.2015 № 96, згідно із пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства "Благодар" Всеукраїнська організація інвалідів Союз організацій інвалідів України () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.11.2014, про що складено акт перевірки від 05.02.2015р. № 63/26-57-22-02/35635441 (далі-Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- пп. 138.1.1 п. 138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, пп.139.1.1 п.139 ст.139, п.154.4 ст.154 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, загалом на суму 8 848 878,0 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.8 підрозділу 2 розділу XX ПК України, що призвело до завищення залишку від'ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду у загальній сумі 25 494 273 грн., внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.01.2012 по 30.11.2014 на загальну суму 2 233 893 грн.;

- п.197.6 ст.197, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок чого встановлено заниження податку на додану вартість по періодах, в яких заявлені суми до бюджетного відшкодування, та періодах, відображених у додатках до податкових декларацій з ПДВ, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у загальному розмірі 4 315 901 грн.

На підставі вказаних висновків перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.02.2015р. №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 394 876,25 грн., у т.ч. 4 315 901 грн. основний платіж та 1 078 975,25 грн. штрафні (фінансові) санкції; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 792 366,25 грн., у т.ч. 2 233 893 грн. основний платіж та 558 473,25 грн. штрафні (фінансові) санкції; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 4 811 097,50 грн., у т.ч. 3 848 878 грн. основний платіж та 962 219,50 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Зі змісту Акту перевірки слідує, що по суті до вищезазначених висновків про порушення позивачем податкового законодавства ДПІ прийшла з підстав відсутності первинних та інших документів, що підтверджують формування показників бухгалтерського та податкового обліку, про що неодноразово вказано у Акті перевірки (т.1 а.с. 19, 20, 25, 26, 28 та ін.). Тобто, податковим органом при перевірці не було досліджено жодного первинного документу, який відображав би господарські операції підприємства у спірному періоді.

В Акті перевірки лише відображено зміст постанови слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.01.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки щодо обставин, встановлених в ході досудового розслідування за №00000100 від 13.11.2014р., зокрема щодо ймовірної легалізації директором позивача грошових коштів в розмірі 3 552,9 тис. грн. шляхом надання ДПІ завідомо неправдивих відомостей з метою отримання пільги, у вигляді 0% ставки оподаткування для відшкодування ПДВ з бюджету в автоматичному режимі, а також доданих до постанови матеріалів, а саме списків працюючих інвалідів на Підприємстві "Благодар", та матеріалів досудового розслідування за №00000100 від 13.11.2014р. Аналізуючи зміст вказаних документів, ДПІ в Акті перевірки, крім іншого, прийшла до висновку про заниження позивачем податку на прибуток підприємства та ПДВ, а також завищення бюджетного відшкодування з ПДВ.

Інших доводів та обставин Акт перевірки Підприємства "Благодар" не містить.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Тобто, вказані положення ПК України визначають, зокрема, що здійснення документальної перевірки проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ч.1 п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби у випадках, не передбачених цим Кодексом (п.85.1 ст.85 ПК України).

Згідно п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові особи органу державної податкової служби мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов'язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Водночас, забороняється вилучення оригіналів первинних, фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів за винятком випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (п. 85.5 ст. 85 ПК України).

Пунктом 85.8 ст.85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа органу державної податкової служби, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності)

Між тим, в силу приписів п.85.9 ст.85 ПК України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

З вказаного слідує, що в разі, якщо до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, вилучені правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, на підставі вимоги №443/10/09 від 28.02.2014р. всі оригінали первинно-господарських документів, що стосуються діяльності підприємства у перевіряємий період, були вилучені у позивача правоохоронними органами, а саме: ГВПМ Голосіївського району м. Києва та СУФР ГУ Міндоходів в АР Крим, про що до закінчення податкової перевірки листом від 26.01.2015р. вих. №26, який отримано ДПІ цього ж дня, останнім було повідомлено відповідача, однак це не знайшло свого відображення у Акті перевірки.

Тобто, під час проведення перевірки позивач повідомив контролюючий орган про наявність обставин неможливості надання первинних документів у зв'язку із їх вилученням правоохоронними органами, однак, як вбачається із Акту перевірки та не спростовано відповідачем, такі обставини не були взяті до уваги та не перевірені в ході перевірки.

З наведеного вбачається, що відповідачем не виконано обов'язку, передбаченого п.85.9 ст.85 ПК України, зокрема, не надіслано письмового запиту до правоохоронних органів, якими, як стверджує позивач, було здійснено вилучення оригіналів документів, та не перенесено перевірку до отримання вилучених правоохоронними органами таких документів або забезпечення доступу до первинно - господарських документів, що стосуються діяльності Підприємства "Благодар" у перевіряємий період, а перевірку проведено виключно на підставі матеріалів досудового розслідування за №00000100 від 13.11.2014р., які надійшли разом із постановою слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 13.01.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, без наявності та дослідження відповідних первинних документів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Тобто, в даному випадку фактично документальна перевірка Підприємства "Благодар" не відбувалася, оскільки податковим органом не досліджено первинно - господарські документи позивача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що висновки Акту перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства при здійсненні господарської діяльності у спірному періоді, які зроблені відповідачем без належної перевірки первинно - господарських документів платника податків, є передчасними. Висновки ж контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов'язань, які викладені в Акті перевірки, є формальними та не підтвердженими належними доказами.

Суд звертає увагу, що в силу вимог пункту 86.1 статті 86 ПК України виявлені під час перевірки правопорушення викладаються в акті.

Детальне відображення в акті змісту виявленого порушення є обов'язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо притягнення платника до податкової відповідальності, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника. Факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.

У даному разі обставини, викладені відповідачем в акті перевірки, не підтверджують факту вчинення позивачем податкового правопорушення, тоді як адміністративний суд під час перевірки правомірності податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі такого акта перевірки, не може підміняти контролюючий орган шляхом дослідження обставин, які не були зафіксовані в акті перевірки, для визначення обсягу податкових прав та обов'язків платника. Наведене узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 19 серпня 2015 року у справі № К/800/32822/14.

Враховуючи, що відповідачем не було досліджено первинно - господарських документів, що стосуються діяльності Підприємства "Благодар" у перевіряємий період, та не зупинено проведення документальної позапланової виїзної перевірки до дати отримання копії документів або забезпечення доступу до первинно - господарських документів, які були вилучені (в контексті приписів п.85.9 ст. 85 ПК України), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято податковим органом не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття останнього, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Водночас, судом не встановлено обставин, які б в результаті прийняття відповідачем вказаних рішень завдали б шкоди позивачу, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення із Державного бюджету шкоди.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.