Справа № 2а-9186/12/2670
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-9186/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби у Шевченківському районі міста Києва, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № 2564/17-04 від 05 серпня 2010 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 20 вересня 2016 адміністративний позов залишив без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року та прийняти нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, предметом оскарження до суду є податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва від 05 серпня 2010 року.

Відповідно до копії повідомлення про вручення рекомендованого листа, яке міститься у матеріалах справи, відповідне податкове повідомлення - рішення було отримано позивачем 16 серпня 2010 року (т. 1 а.с. 24).

Зазначені обставинами сторонами не заперечуються.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI було внесено зміни до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), які набули чинності з 30 липня 2010 року.

Згідно із зазначеними змінами загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, зменшено з одного року до шести місяців.

Крім того, стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України була доповнена частиною 5, якою був передбачений спеціальний скорочений строк в один місяць для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Зазначена норма підлягала застосуванню також і щодо податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючими органами на підставі чинного до 1 січня 2011 року Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ.

Таким чином, із моменту набрання чинності змінами до Кодексу адміністративного судочинства України, внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, до 1 січня 2011 року строки для звернення особи з позовом про визнання протиправним податкових повідомлень - рішень становили один місяць.

Водночас 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України (пункт 1 розділу XIX «Прикінцеві положення» цього Кодексу).

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Із змісту зазначеної законодавчої норми, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1 095 днів з моменту отримання такого рішення.

Таким чином, із 1 січня 2011 року строк звернення платників податків до адміністративного суду з позовом про оскарження податкових повідомлень - рішень становить 1 095 днів.

Тим часом, відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

Отже, на момент отримання позивачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а саме 16 серпня 2010 року, строк звернення до суду становив один місяць.

Таким чином останнім днем для подання відповідного позову було 16 вересня 2010 року.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною 2 названої статті також передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Наведені положення кореспондуються з пунктом 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, в якому закріплено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

На обґрунтування поважності причин, які зумовили подання позову з пропуском строку звернення до адміністративного суду, позивач надав суду копію листка непрацездатності та наказу про надання відпустки для догляду за дитиною (т. 1 а.с. 75, 76).

Як убачається зі змісту зазначених документів, позивач у період з 14 грудня 2010 року по 18 квітня 2011 року перебувала на лікарняному у зв'язку з вагітністю. З 19 квітня 2011 року по 23 лютого 2014 року позивачу було надано частково оплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Натомість, податкове повідомлення - рішення № 2564/17-04 від 05 серпня 2010 року було отримано позивачем 16 серпня 2010 року.

Таким чином позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження існування поважних причин, які зумовили неможливість звернення до суду з позовом у період з 17 серпня 2010 року по 13 грудня 2010 року.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши всі матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду, що є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Літвіна Н. М.