Справа № 390/1946/16-а
Суддя: Квітка О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
Справа № 390/1946/16-а
Провадження № 2-а/390/45/16
30.11.2016 Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О. розглянувши позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за речове майно та грошове забезпечення,
28 листопада 2016 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 , в якій просять суд стягнути з відповідачів на користь військової частини НОМЕР_1 заборгованість за речове майно та грошове забезпечення, а саме: з ОСОБА_1 9330,83 грн., з ОСОБА_2 - 1402,20 грн., з ОСОБА_3 - 2930,17 грн..
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Пунктом 4 ч.1 ст.107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Частини 1, 2 ст. 2 КАС України визначають, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
Згідно із ч. 4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.
З позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення з відповідачів, які вже звільненні з військової служби у запас, заборгованості за речове майно та грошове забезпечення, тобто в цьому випадку військова частина НОМЕР_1 не є суб`єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції у відносинах з відповідачами.
За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС України суб`єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.
Пред`явлений позов не підпадає під дію ч.4 ст.50 КАС України, а має вирішуватися загальним судом в порядку цивільного судочинства.
Наведені обставини виключають можливість розгляду даного позову в порядку, передбаченому КАС України.
Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22 вересня 2015 року в адміністративній справі № 21-1884а15.
Крім того, необхідно відмітити, що в силу ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. В іншому випадку вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Аналіз приписів наведених норм дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, вимога про відшкодування шкоди в порядку адміністративного судочинства може пред`являтися виключно до суб`єктів владних повноважень одночасно з вимогами про визнання дій, бездіяльності, рішень протиправними.
Згідно із пунктом 21 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ», якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб`єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб`єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.
Пункт 1 ч.1 ст. 109 КАС України передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Роз`яснити позивачу, що заявлений позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за речове майно та грошове забезпечення не є адміністративним та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 109 КАС України, суддя
Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за речове майно та грошове забезпечення.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги в 5-денний строк з дня постановлення ухвали, а особою, без виклику якої було постановлено ухвалу - в той же строк з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка