Справа № 826/7447/16
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 грудня 2016 року № 826/7447/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління юстиції у Донецькій області
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася з позовом до Головного управління юстиції у Донецькій області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправними дії виконуючого обов'язки начальника Головного управління юстиції у Донецькій області Зеленяка Г., пов'язані з реалізацією (виконанням) Закону України «Про очищення влади» по відношенню до спеціаліста 2-ї категорії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1); скасування наказу №2150/1 від 11.09.2015р. «Про звільнення працівників органів юстиції» в частині звільнення позивача з посади спеціаліста 2-ї категорії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, відповідно до п. 7-2 статті 36 Кодексу законів про працю України; поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста 2-ї категорії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного наказу, оскільки позивач на момент звільнення перебував у відпустці без збереження заробітної плати на весь час проведення антитерористичної операції на територіях Донецької та Луганської областях.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позовних вимог, відповідно до яких заперечує проти задоволення позову, оскільки Головним управлінням юстиції у Донецькій області не було прийнято наказу про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати на весь час проведення АТО. Крім того, відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу було дотримано вимоги Закону України «Про очищення влади» та Порядку проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з 25 жовтня 2012 року працювала на посаді спеціаліста 2-ї категорії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, тобто була службовою особою органу державної влади.

Як зазначає позивач, у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції, в січні 2015 року ОСОБА_1 було подано заяви про надання невикористаної щорічної відпустки, про надання додаткової щорічної відпустки та про надання відпустки за власний рахунок без збереження заробітної плати на весь період проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

В березні 2016 року позивачу випадково стало відомо, що наказом Головного управління юстиції у Донецькій області від 11.09.2015р. №2150/1 «Про звільнення працівників органів юстиції» її було звільнено з займаної посади на підставі частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Незгода позивача з вказаним наказом обумовила звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до пункту 72 статті 36 Кодексу законів про працю України встановлено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені Законом України "Про очищення влади".

Закон України "Про очищення влади" від 16.09.2014р. №1682-VІІ визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Статтею 2 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо:

1) Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;

2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;

3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;

4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;

5) Глави Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;

6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;

8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;

9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг;

10) інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1 - 10 цієї частини.

Так, відповідно до статті 4 Закону України "Про очищення влади" особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Так, у відповідності до частини 3 статті 1 вказаного Закону протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Порядок проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 (далі по тексту - Порядок), визначає механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно з пунктом пункту 491 Порядку перевірці підлягають особи, які займають посади, передбачені пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", а також особи, за якими в установленому законодавством порядку зазначені посади зберігаються.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник органу).

Відповідно до пунктів 5-8 Порядку, керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області 21 серпня 2015 року прийнято наказ №951/4 «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» у Макіївському міському управлінні юстиції Донецької області», яким визначено днем початку проведення перевірки - 01 вересня 2015 року.

З наданих відповідачем заперечень, вбачається, що у зв'язку з відсутністю в Головному територіальному управління юстиції у Донецькій області офіційного веб-сайту, 21 серпня 2015 року останнім направлено скановану копію наказу №951/4 на електрону адресу Міністерства юстиції України.

Завірена належним чином копія наказу №951/4 від 21.08.2015р. листом за №05.2-07/215 була направлена поштою на адресу Міністерства юстиції України.

Судом встановлено, що на сайті Міністерства юстиції України (http://lustration.minjust.gov.ua/main/page/4/) міститься опублікований наказ №951/4 від 21.08.2015р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано процедуру опублікування наказу №951/4 від 21.08.2015р. «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» у Макіївському міському управлінні юстиції Донецької області», а тому враховуючи те, що позивач не заперечує факту не подання ним заяв, які передбачені статтею 4 Закону України "Про очищення влади" у відповідача були наявні підстави для винесення наказу про звільнення позивача 11.09.2015 року у відповідності до пункту 72 статті 36 Кодексу законів про працю України та встановлення застосування до нього заборон, визначених частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" .

Одночасно, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про протиправність видання оскаржуваного наказу через перебування її у відпустці за власний рахунок без збереження заробітної плати на весь час проведення антитерористичної операції на території Донецької області, оскільки ОСОБА_1 на доведення таких обставин відповідного наказу надано не було.

У то й же час, відповідач в письмових запереченнях стверджує про те, що до Головного управління юстиції у Донецькій області зазначена заява не надходила, а наказ про надання такої відпустки ОСОБА_1 не видавався.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання про доведення відповідачем правомірності своїх дій та рішень, у зв'язку із чим в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко