Справа № 217/6122/12
Суддя: Царапора О. П.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 217/6122/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2012 року м. Немирів

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Максименко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про та визнання незаконним рішення 35 (позачергової) сесії 5 скликання від 21 жовтня 2010 року про розгляд протесту прокуратури Немирівського району на рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в м. Немирів Вінницької області по вул. Петровського,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання незаконним рішення 35 (позачергової) сесії 5 скликання від 21 жовтня 2010 року про розгляд протесту прокуратури Немирівського району на рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в м. Немирів Вінницької області по вул. Петровського. В обгрунтування позовних вимог вказує, що у її приватній власності перебуває земельна ділянка розмірами 0,1000 га. надана для ведення особистого селянського господарства. Рішення про виділення зазначеної земельної ділянки у приватну власність та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було прийнято ОСОБА_2 міською радою 07.08.2009 року на пленарному засіданні 23 сесії 5 скликання.

24.12.2009року на пленарному засіданні 28 сесії 5-го скликання ОСОБА_2 міської ради позивачу було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована в м. Немирові Вінницької області по вул. Петровського для ведення особистого селянського господарства про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку - ЯЛ № 216255.

15 серпня 2012року позивач дізналась, що ОСОБА_2 райсудом розглядається позов прокурора Немирівського району до ОСОБА_2 міської ради на рішення 35 сесії 5 скликання від 21.10.2009 року, на якій було розглянуто і задоволено протест прокурора і постановлено скасувати рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та видачу державного акта на право власності на землю.

Позивач вважає рішення 35 (позачергової) сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради від 21.10.2010 року Про розгляд протесту прокурора Немирівського району на рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в м. Немирові Вінницької області по вул. Петровськоготаким, що прийняте в порушення приписів чинного законодавства та порушує її охоронювані законом права та інтереси та просить його скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_3не з"явилась, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд справи провести у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, письмово позовні вимоги визнав, просить розгляд справи провести у його відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно офіційного тлумачення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року відповідно до Конституції України лише народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (ч. 2 статті 5).

В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ч. 1 ст. 140)

Виходячи з цих конституційних положень, у системному зв'язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України (пункти 4, 5 мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року N 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад).

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України

З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21.10.2010 року рішенням 35 (позачергової) сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради було задоволено протест прокурора району і скасовано, як незаконне, рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в м. Немирові Вінницької області по вул. Петровського.

Разом з тим, слід зазначити, що під час виготовлення технічної документації та земельно-кадастрової документації, яку за замовленням позивача виготовляло ПП Земельно-кадастрове бюроі по ній здійснювалась державна землевпорядна експертиза технічної документації, робилися висновки відділу Держкомзему у ОСОБА_2 районі Вінницької області, відділу містобудування та архітектури ОСОБА_2 районної державної адміністрації, якими встановлено, що подані позивачем документи є такими, що відповідають вимогам закону, а крім того вся документація вивчалось на пленарному засіданні 28 сесії 5 скликання 24.12.2009 року і по ній було прийнято позитивне рішення про її затвердження та видачу позивачу державного акту на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства на яку, позивач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ № 216255.

В своєму рішенні від 16 квітня 2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) КСУ звертав увагу на те, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3).

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону), а тому органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Визначена правова норма є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Проте відповідач цим принципом не керується та фактично вирішив питання про права та обов'язки позивача без її відома та незважаючи на те, що вказане рішення погіршує її становище та в майбутньому може призвести до припинення права власності на земельну ділянку. В результаті такої практики жодна особа не може бути впевненою у тому, що її становище не буде погіршено прийняттям іншого рішення органами місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідачем застосовується незаконний спосіб припинення права власності на земельну ділянку і законних підстав для скасування рішення у міської ради не було. Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тому оскаржувані рішення прийняті не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не добросовісно та не розсудливо.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до рішення КСУ від 1 квітня 2010 року у справі щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України розяснено, що

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення 35 (позачергової) сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради від 21.10.2010 року Про розгляд протесту прокурора Немирівського району на рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою в частині щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Немирові Вінницької області по вул. Петровського прийняте з порушенням встановленого законодавством порядку з виходом за межі компетенції ради, а тому є незаконним і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 112, 136, 161, 163 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 35 (позачергової) сесії 5 скликання ОСОБА_2 міської ради від 21.10.2010 року Про розгляд протесту прокурора Немирівського району на рішення 28 сесії 5 скликання від 24.12.2009 року Про затвердження проекту землеустрою в частині щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в м. Немирові Вінницької області по вул. Петровського.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий: