Справа № 804/3606/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 листопада 2016 р. Справа № 804/3606/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, у якому позивач просив суд:

прийняти позовну заяву від 07.06.2016 року «про зобов'язання суб'єктів владних повноважень, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, закону України «Про Кабінет Міністрів України» та Конституції України, поновити порушені, при розгляді звернення ОСОБА_1 БЛ-5214917 до Кабінету Міністрів України, права ОСОБА_1 як людини та громадянина України, які встановлені статтею 40, частиною першою, другою, третьою та четвертою статті 41, частиною третьою статті 42, частиною першою статті 50, -частиною першою і частиною другою статті 54 Конституції України, статтею 19 закону України «Про звернення громадян», статтею 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтею 53 Європейської конвенції з прав людини», яка виконана у письмовій формі, містить дату складання, мій особистий підпис та направлена на адресу суду електронною поштою у зв'язку із відсутністю коштів для друку та оплати поштового зв'язку, що не заборонено КАСУ, до розгляду, звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору безпосередньо на підставі ст.8 Конституції України та ст.8 КАС України або на підставі ч.1 ст.88 КАСУ у зв'язку із незадовільним матеріальним станом, відкрити провадження по справі та зобов'язати відповідачів, на підставі статті 53 Європейської конвенції з прав людини, а саме: «Ніщо в цій Конвенції не може тлумачитися як таке, що обмежує чи применшує будь-які права людини та основоположні свободи, які можуть бути визнані на підставі законів будь-якої Високої Договірної Сторони чи будь-якою іншою угодою, стороною якої вона є» та закону України «Про Кабінет Міністрів України», а саме: «щодо забезпечення економічної самостійності України та виконання Конституції та законів України, щодо забезпечення прав і свобод людини та громадянина, створення сприятливих умов для вільного і всебічного розвитку особистості, щодо соціального захисту, охорони здоров'я, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування, щодо розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного, науково-технічного, соціального, культурного розвитку, охорони довкілля, а також розроблення, затвердження і виконання інших державних цільових програм, щодо забезпечення розвитку і державної підтримки науково-технічного та інноваційного потенціалу держави, щодо забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності», § 3 Глави 1 та § 158 Глави 3 Регламенту Кабінету Міністрів України, статті 15, статті 18, статті 19 закону України «Про звернення громадян», статті 40, частини першої, другою, третьою та четвертою статті 41, частини третьою статті 42, частини першої статті 50, а також частини першої і частини другої статті 54 Конституції України, ст.З Конституції України: «Людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави», частини другої статті 19, статті 8 Конституції України, а також частини 17 Положення про Секретаріат Кабінету Міністрів України, у якому вказано, що структурні підрозділи Секретаріату відповідно до основних завдань, визначених цим Положенням, та з питань, що належать до їх компетенції: організовують та здійснюють в установленому порядку розгляд звернень громадян, адресованих Кабінету Міністрів України, Прем'єр-міністру України, Першому віце-прем'єр-міністру України, віце-прем'єр-міністрам України, Міністру Кабінету Міністрів України та міністру, який не очолює міністерство; забезпечують відповідно до Закону України "Про доступ до -публічної інформації" розгляд запитів на інформацію, що надходять Кабінетові Міністрів України, Секретаріатові Кабінету Міністрів України; здійснюють контроль за вирішенням порушених у зверненнях громадян питань, дотриманням законодавства про звернення громадян; забезпечують організацію та проведення особистого прийому громадян членами Кабінету Міністрів України; редагують проекти актів законодавства та інших документів, поновити порушене право позивача, як людини та громадянина, а саме: право ОСОБА_1 брати участь в управлінні державними справами (ч. 1 ст.3 8 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обгрунтованої відповіді по суті звернення в установлений законом строк (ст. 40 Конституції України, ст. 19 закону України «Про звернення громадян»), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України, ст. 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч.1 ст. 54 Конституції України) шляхом негайного вчинення дій, а саме: зобов'язати Віце-прем'єр-міністра, міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово -комунального господарства України Зубко Г.Г. та Голову Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Савчука С.Д. надати відповіді та інформацію на питання:

Надати документ та пояснення, а саме:

Якщо Мінрегіон, згідно Положення про Мінрегіон є головним державним органом влади відповідальним за запровадження у виробництво альтернативних джерел енергії і відмовляється запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - «ІНФОРМАЦІЯ_1» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яка як встановлено у постанові Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі за №804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «дозволяє заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров'я довкілля» та відмовляється вчинити дії про внесення змін до законів України про альтернативні джерела енергії або розробку законопроектів, які демонополізують енергетичну галузь України, то яким чином планується знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров'я довкілля, а також поновити порушене посадовими особами державних органів влади право ОСОБА_1 брати участь в управлінні державними справами (ч. 1 ст. 38 Конституції України), право на підприємницьку діяльність та право на захист у підприємницькій діяльності (ч.1 та ч.2 ст. 42 Конституції України), право на отримання обгрунтованої відповіді по суті звернень в установлений законом строк (ст. 40 Конституції України), право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ч.1 ст. 50 Конституції України), право на захист моральних та матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності (ч.1 ст. 54 Конституції України).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року позовну заяву було залишено без руху у зв'язку із недотриманням вимог ст.ст. 105-107 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано строк для усунення недоліків шляхом:

- надання адміністративного суду позовної заяви, оформленої у письмовій формі та у відповідності до вимог, передбачених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: оригіналу позовної заяви із наданням її копій у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі, у якій позивач має визначити процесуальний статус усіх осіб, до яких ОСОБА_1 звертає власні позовні вимоги або виключити вимоги до особи, яка не бере участь у справі - шляхом викладення тексту позовної заяви у новій редакції з наданням копій позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості осіб, що беруть участь у справі;

-надання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, або зазначення причин неможливості подання таких доказів;

- надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що містить декілька вимог немайнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" на суму 1653, 60 грн., сплаченого на реквізити суду, зазначені в ухвалі.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху вручена позивачу 12.07.2016р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 13.06.2016р. - без змін.

28.11.2016р. справа №804/3606/16 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та передана судді 30.11.2016 р.

Таким чином, станом на 30 листопада 2016 року позивач не виправив недоліки позовної заяви у зазначений строк.

При цьому, слід зауважити, що позивач мав достатньо часу для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків позовної заяви, однак своїм правом не скористався, у зв'язку з чим у відповідності до п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суд повертає позовну заяву позивачу.

Відповідно до частини 1 пункту 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України про зобов'язання вчинити певні дії- повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський