Справа № 405/5372/16-а(2-а/405/123/16)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 листопада 2016 року м. Київ К/800/32011/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Кіровограді про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду міста Кіровограда з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що постановою поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кіровограді Бараника Р.В. від 01 липня 2016 року серії ПС2 №707813 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення підпункту «в» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Посилаючись на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена з порушення норм законодавства та не ґрунтується на доказах, просив її скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, пунктом 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху передбачений дорожній знак «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

За змістом частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши у судовому засіданні показання технічного запису (відеозапису), встановили, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знака 3.34 «Зупинку заборонено», тобто вчинив дії, за які передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність дій інспектора патрульної поліції Бараника Р.В. щодо складення постанови від 01 липня 2016 року серії ПС2 №707813 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, та, відповідно, законність вказаної постанови, є правильними.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда від 26 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Кіровограді про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник