Справа № 821/1262/16
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/1262/16

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з адміністративним позовом, в якому просили визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, відповідач) у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та ОСОБА_2 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на території Музиківської с/ради Білозерського району Херсонської області, викладену в листі-відповіді за №КО-4049/0-950/6-16-СГ від 06.06.2016 року та зобов'язати повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ "Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою" ними було розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 площею 1.6623 га. та ОСОБА_2 площею 1.9709 га. Після чого вони звернулись до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області для затвердження розроблених проектів, однак останнім було відмовлено у цьому листом від 01.12.2015 року №С-179/0-160/29-15. Підставою для відмови слугувало те, що на земельних ділянках, які позивачі просили передати їм у власність, знаходиться нерухоме майно - "Критий тік". Даний комплекс не передбачений для задоволення особистих потреб громадянина. Зазначають, що розміри земельних ділянок, на які мають право на безоплатну передачу, становить не більше 2,0 га, проекти землеустрою погоджені в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, розміщення на території земельних ділянок нерухомості та огорожі №10 законодавством не забороняється. Таким чином, позивачі вважають, що їх права при вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою були порушені, просить їх захистити шляхом задоволення позовних вимог.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та ОСОБА_2 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, викладену в листі-відповіді за №КО-4049/0-950/6-16-СГ від 06.06.2016 року.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 площею 1.6623 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та ОСОБА_2 площею 1.9709 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551, 21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 551, 21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять одна копійка).

Не погоджуючись з даною постановою суду Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуємого судового рішення:

- об'єкти нерухомого майна (адміністративні будівлі), що розташовані на земельних ділянках мають комерційне чи адміністративне призначення, і, як наслідок, не можуть використовуватись для задоволення власних потреб;

- судом першої інстанції не дослідив питання відсутності обґрунтування площі земельної ділянки необхідної для обслуговування об'єктів нерухомого майна.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановив, що наказом від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ "Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою" ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (угіддя - під господарськими будівлями, дворами, графа 14 за формою 6-зем), розташованих за межами населених пунктів на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 площею 1.6623 га., кадастровий номер НОМЕР_2 та ОСОБА_2 площею 1.9709 га., кадастровий номер НОМЕР_1 на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області був розроблений ДП "Центр державного земельного кадастру" Херсонська регіональна філія. Згідно висновків Відділу містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та надзвичайних ситуацій Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 11.11.2014 року №01-15/549 "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" та Відділу Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 11.11.2014 року №556 "Про погодження документації із землеустрою" вищевказані проекти землеустрою погоджено. Після чого проекти було подано для затвердження до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, проте листом від 01.12.2015 року №С-179/0-160/29-15 відповідач відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні проекту у зв'язку із тим, що на земельних ділянках, які позивачі просили передати їм у власність, знаходиться нерухоме майно - "Критий тік". Даний комплекс не передбачений для задоволення особистих потреб громадянина, а тому земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства не можуть бути надані. Крім того, в листі зазначено, що огорожа №10 та мостіння №1, які належать ОСОБА_1 розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2 Після отримання листа із відмовою у затвердженні проекту землеустрою позивачі звернулись до державного реєстратора з метою виправлення помилки, оскільки згідно рішення суду мостіння №1 розділено на дві частки, які належать позивачам. 25 травня 2016 року позивачі повторно звернулись до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, однак їм знову було відмовлено листом від 06.06.2016 року № КО-4049/0-950/6-16-СГ з посиланням про те, що позивачі вже звертались з аналогічною заявою та їм було відмовлено у задоволенні.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі дотримались порядку для набуття права власності на земельні ділянки.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Земельного кодексу України.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до Положення основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

На підставі пункту 7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно статей 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону. Відповідно до статі 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За правилами статті 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відносини, що виникають зокрема з приводу підстав набуття громадянами права на землю із земель державної та комунальної власності та порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовані ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України. Так, ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За змістом частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У відповідності до пункту б) частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, процес одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки складається із таких послідовних етапів: звернення до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою; надання такого дозволу за рішенням відповідного органу; розробка проекту землеустрою; погодження проекту землеустрою уповноваженими на те органами; затвердження проекту землеустрою і передачу земельної ділянки у власність за рішенням уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу; державна реєстрація права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене та згідно із матеріалами справи позивачами зазначена процедура, встановлена законом, дотримана.

На підставі частини 8 статті 118 Земельного кодексу України передбачено обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідна норма статті передбачає обов'язкове погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій статті 186-1, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Крім того, органам, зазначеним у частинах першій - третій статті 186-1, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений позивачами розмір земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства відповідає нормам, наведеним у ст. 121 Земельного кодексу України.

В ході судового розгляду встановлено, що наказом від 27.08.2014 року №21-1196/18-14-СГ "Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою" ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надало ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів на території Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного наказу проект землеустрою був розроблений ДП "Центр державного земельного кадастру" Херсонська регіональна філія. Згідно висновків Відділу містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та надзвичайних ситуацій Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області та Відділу Держземагенства у Білозерському районі Херсонської області Головного управління Держземагенства у Херсонській області зазначені проекти землеустрою погоджено, що відповідачем не заперечується.

Крім того, листом від 01.12.2015 року №С-179/0-160/29-15 та від 06.06.2016 року № КО-4049/0-950/6-16-СГ (повторно) відповідач відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні проектів, у зв'язку із тим, що на земельних ділянках, які позивачі просили передати їм у власність, знаходиться нерухоме майно - "Критий тік", який не передбачений для задоволення особистих потреб громадянина, а тому земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства не можуть бути надані. Крім того, огорожа №10 та мостіння №1, які належать ОСОБА_1, розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2

Згідно положень Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка провадиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг із використанням майна особистого селянського господарства, у т.ч. й у сфері сільського зеленого туризму. До майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, належать житлові будинки, господарські будівлі та споруди, сільськогосподарська техніка, інвентар та обладнання, транспортні засоби, сільськогосподарські та свійські тварини і птахи, бджолосім'ї, багаторічні рослини, вироблена сільськогосподарська продукція, продукти її переробки та інше майно, набуте у власність членами господарства в установленому законодавством порядку. Члени особистого селянського господарства також мають право: реалізовувати надлишки виробленої продукції на ринках, а також заготівельним, переробним підприємствам та організаціям, іншим юридичним і фізичним особам; надавати послуги з використанням майна особистого селянського господарства. Отже, члени ОСГ мають право утримувати склад для надлишків виготовленої продукції і надавати послуги з використанням майна особистого селянського господарства, в тому числі надання складських послуг на комерційній основі. Крім того, члени ОСГ можуть самостійно здійснювати матеріально-технічне забезпечення власного виробництва: створювати майстерні для ремонту сільськогосподарської техніки та інші приміщення для обслуговування.

Слід також наголосити, що згідно з витягами з ДЗК, з яких вбачається, що код призначення земельних ділянок 01.03 - «для ведення особистого селянського господарства, а тому посилання апелянта на положення .п «б» п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України не сприймається.

При наданні дозволу на розробку проектів землеустрою Головне управління Держземагентства у Херсонській області в наказі від 27.08.2014 року № 21-1196/18-14-СГ «Про надання громадянам дозволу на розробку проектів землеустрою», також зазначає, що надається дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (угіддя - під господарськими будівлями, дворами , графа 14 за формою 6-зем), розташованих за межами населених пунктів на території Музиківської с/ради Білозерського району Херсонської області, для ведення особистого селянського господарства ...»

На підставі підпункту «б» пункту 15 Перехідних Положень Земельного Кодексу встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається, зокрема, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі власникам земельних паїв для ведення особистого селянського господарства, а також земельних паїв, крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Тому ці Перехідні положення забороняють продаж земельних ділянок, які вже перебувають у власності громадян та юридичних осіб, і не регулюють відносини щодо безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у власність в порядку статті 118 ЗКУ « Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами» та відповідно до статті 121 Земельного кодексу України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачі дотримались порядку для набуття права власності на земельні ділянки, а відтак, дії відповідача щодо відмови у погодженні проектів землеустрою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є протиправною.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивачі довели суду ті обставини, на які вони посилалися в обґрунтування заявлених вимог, а відповідачі не надали суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта про те, що мостіння та огорожа не визначені серед майна, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, а тому є об'єктом комерційного чи адміністративного призначення, є необґрунтованими, оскільки відповідачем безпідставно відокремлене дане майно, яке є допоміжним, призначеним для обслуговування будівель та споруд, від основного - комплексу «Критий тік».

Посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє обґрунтування площі земельної ділянки для обслуговування об'єктів нерухомого майна, тому потреба в оформленні земельної ділянки площею 3.6332 га є необґрунтованою, також не приймається до уваги, тому що у висновку пояснювальної записки до графічних матеріалів детального плану території зазначено наступне: враховуючи розрахункову площу земельної ділянки 16 623 м. кв., яка відводиться ОСОБА_1, існуючу забудову у розмірі 6 451 м.кв. та територію для обслуговування будівель та споруд - 4 866 м.кв.., та враховуючи розрахункову площу земельної ділянки 19 709 м. кв., яка відводиться ОСОБА_2, існуючу забудову у розмірі 4 566 м.кв. та територію для обслуговування будівель та споруд - 9 663 м.кв. надається можливим використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства поза межами с. Музиківка, на території земель Музиківської сільської ради, є доцільним та не заперечує умовам і обмеженням забудови. Тобто, в детальному плані територій дається обґрунтування щодо розмірів земельних ділянок, що плануються для безоплатної передачі.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі № 821/1262/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 05 грудня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин