Справа № 711/9570/16-а
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/9570/16-а

Номер проваджегння 2-а/711/307/16

25 листопада 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючий суддя: Дунаєв С.О.

при секретарі: Нарадько Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Черкаси ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ПС2 №971576 від 05.08.2016р., винесену відповідачем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент складання постанови він мав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс страхування), а тому в його діях немає складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Також послався на те, що поліцейський не мав права вимагати від нього надання документів для їх перевірки, оскільки він не вчиняв ніяких правопорушень, а тому у поліцейського не було підстав його зупиняти.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких послався на безпідставність позовних вимог та невідповідність обставин, зазначених у позові, дійсним обставинам справи. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень суду надано диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які були присутніми під час події розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зауважив, що відповідач не мав правових підстав зупиняти його та вимагати від нього документів для їх перевірки. Зазначив, що поліс в нього був в машині, але він не міг його знайти, а коли знайшов та надав відповідачу, то той проігнорував цю обставину і склав постанову.

Відповідач заперечував проти позову. Пояснив, що позивач був зупинений, оскільки порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР «Вїзд заборонено». Під час перевірки документів було встановлено, що у позивача відсутній поліс страхування, у зв'язку з чим було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зауважив, що ніяких порушень закону з його боку не було, а тому просив відмовити у позові.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.08.2016р. близько 09год 45хв в м. Черкаси по вул. Рябоконя позивач, керуючи автомобілем марки Москвич-412, д.н.з.32-34 ЧКЛ, допустився порушення вимог дорожнього знаку 3.21 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) «Вїзд заборонено» у зв'язку з чим поліцейський звернувся до позивача з вимогою надати для перевірки документи, передбачені п.2.1 ПДР.

Позивач не мав при собі полісу страхування. У зв'язку з цим, відповідачем було винесено постанову серії ПС2 №971576 від 05.08.2016р. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, якою на позивача накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Після складання оспорюваної постанови позивач предявив відповідачеві поліс страхування серії АІ 9838079 від 05.08.2016р. /а.с.15/.

Зазначені обставини підтверджуються наданим відповідачем відеозаписом подій, що відбувалися 05.08.2016р..

За таких обставин, не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України. За таких обставин, субєкт владних повноважень зобовязаний у своїй діяльності приймати рішення:

✓ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

✓ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

✓ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

✓ безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо;

✓ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

✓ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

✓ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

✓ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені принципи випливають із положень ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (далі Закон №580-VIII) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст.3 Закону). Згідно ст.6 Закону №580-VIII поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Порядок здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, регулюється положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), ЗУ «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (далі - Інструкція), та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.30 Закону №580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені КУпАП та КПК України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу. Видами превентивних заходів, зокрема, є перевірка документів особи (ст.32 Закону №580-VIII) та зупинення транспортного засобу (ст.35 Закону №580-VIII). Підстави застосування таких заходів превентивного характеру чітко визначені Законом і розширеному тлумаченню не підлягають.

Аналіз положень ст.ст.32, 35 Закону №580-VIII свідчить, що застосуванню превентивного заходу має передувати певні умови. Позивач посилався на відсутність у відповідача умов для здійснення перевірки документів позивача, проте зазначені доводи спростовуються наданим відеозаписом з нагрудних камер екіпажу патрульної поліції, який був присутнім на місці подій. Так наданим суду відеозаписом (файл ) підтверджується, що під час спілкування сторін позивач не заперечував тих обставин, що він здійснив проїзд всупереч вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР та в нього відсутній поліс страхування. Відповідач, враховуючи те, що порушення вимог дорожнього знаку 3.21 ПДР могло бути вчинено неумисно, не став складати постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а за відсутність полісу страхування склав відповідну постанову за ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач наполягав, що відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З огляду на те, що в даному випадку протокол про порушення правил дорожнього руху не складався та позивач не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, то інспектор не мав права вимагати у позивача полісу страхування.

Натомість суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно преамбули, регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Натомість спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов'язків водія, є Правила дорожнього руху.

Відповідно до пп. «ґ» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс страхування. Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Виходячи з приписів ч.1 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 21.2, 21.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції.

Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). У відповідача були наявні достатні підстави вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі ст.32 Закону №580-VIII права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки він має діючий поліс страхування, який не міг знайти в своєму автомобілі. Суд зауважує, що аналіз змісту відеозапису наданого відповідачем (файли , ) свідчить, що позивач не мав при собі полісу страхування на момент оголошення поліцейським вимога предявити документи. Поліс був переданий позивачеві невідомою особою о 10год 42хв, тобто після спливу понад години часу з моменту виявлення правопорушення, що підтверджується відеозаписом (файл ). Крім того, позивач пояснив суду, що оформив поліс 04.08.2016р., а на полісі зазначено, що договір страхування укладений 05.08.2016р./а.с.15/, тобто в день події правопорушення. Зазначені обставини свідчать, що пояснення позивача надані в судовому засіданні не відповідають дійсності, а направлені на реалізацію ним свого права на захист. Крім того, обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є відсутність у водія полісу страхування при собі під час керування транспортним засобом, а не його відсутність взагалі. Тож існування належним чином оформленого полісу не є обставиною, яка безумовно звільняє водія від відповідальності, за ч.1 ст.126 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не мав при собі поліса страхування, то відповідачем було цілком правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Тож з урахуванням всіх обставин справи, перевіривши відповідність дій відповідача вимогам ст.2 КАС України при прийнятті постанови серії ПС2 №971576 від 05.08.2016р, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, то відповідно до ст.94 КУпАП судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.6,9,10,11,12,71,100,159,160,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.283-285, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_3