Справа № 607/11571/16-а
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2016 Справа №607/11571/16-а

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

за участі секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Тернополі про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Тернополі, у якому заявляє вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 260483 від 07 жовтня 2016 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що вказану постанову вважає необґрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи та винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, а тому її слід скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказані вимоги підтримав із зазначених у позові мотивів. Також вказав, що його притягнено до відповідальності за порушення вимог не існуючого на вказаній у спірній постанові ділянці дороги знаку - 5.8. Окрім цього, зазначає, що мав право рухатись смугую для маршрутних транспортних засобів, позаяк здійснював поворот праворуч.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Тернополі Кондрат Л.Р. у судовому засіданні позову не визнала, проти його задоволення заперечила, вказала, що спірна постанова відповідає вимогам закону, а тому підстави для її скасування відсутні. Також звернула увагу на те, що доводи позивача про невірне зазначення у спірній постанові дорожнього знаку є безпідставними, оскільки п. 17.1 передбачена заборона рухатись смугою руху, позначеною як дорожнім знаком 5.11 так і 5.8.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 260483 від 07 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 07 жовтня 2016 року о 11 год. 36 хв., керуючи автомобілем марки Nissan Sunny, н.з. НОМЕР_1, вулицею Живова, 36, у м. Тернополі, здійснив рух смугою руху для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 «Дорога зі смугою для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 17.1 ДПР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, а тому обов'язок доказування правомірності рішення працівника поліції щодо винесення спірної постанови покладений саме на неї.

В порядку виконання такого свого обов'язку остання надала матеріали відеофіксації, з яких вбачається, що позивач здійснює рух у вказаному в спірній постанові місці крайньою правою смугою.

Як вбачається з наданих суду фотоматеріалів, над цією смугою руху встановлено знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», а не 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів», як про це зазначено у спірній постанові.

Частинами 1 та 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Очевидно, що опис таких обставин повинен бути об'єктивним і відповідати реаліям справи.

Однак, у даному випадку суб'єкт складення спірної постанови відобразив у її змісті факти, котрі не відповідали обставинам справи. В результаті чого ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за порушення вимог неіснуючого на вказаній ділянці дороги дорожнього знаку.

Вказане нівелює доводи представника відповідача, про те, що п. 17.1 передбачена заборона рухатись смугою руху, позначеною як дорожнім знаком 5.11 так і 5.8.

Окрім цього, представником відповідача залишись не спростованими і посилання позивача не те, що він мав право рухатись у правій смузі, оскільки повертав праворуч. У такому випадку його дії відповідали вимогам закону, так як п. 17.2 ПДР України визначено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Таким чином та враховуючи, що інших доказів на підтвердження правомірності рішення інспектора щодо винесення оспорюваної постанови представником відповідача надано не було, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 94, 122, 158 - 163, 1712 КАС України, ч. 3 ст. 122, ст. 245, ч. 1 ст. 247, 251, ч. 1 ст. 254, 280, 283, 293 КУпАП, п.п. 5.8, 5.11, 17.1 ПДР, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10 жовтня 2001 р., суд, -

постановив:

адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 260483 від 07 жовтня 2016 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн - скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на дану постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуюча суддяН. П. Воробель