Справа № 219/10211/16-а
Суддя: Давидовська Т. В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Артемівський міськрайонний суд Донецької області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тамарової А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області,

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся з адміністративним позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Фонд) про визнання протиправними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року, скасування рішення Фонду № 911 від 28 вересня 2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами) з розрахунку 90% від середнього заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що з 1975 року по 2006 рік працював в органах прокуратури Донецької області та 05 грудня 2006 року був звільнений за власним бажання у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. З 05 серпня 2002 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», йому призначена пенсія в розмірі 90% від суми заробітної плати. З 05 серпня 2002 року по вересень 2014 року перебував на обліку у в управлінні пенсійного фонду України в Київському районі м. Донецька, був взятий на облік у м. Бахмут Донецької області як тимчасово переміщена особа та на обліку до Фонду. Стверджує, що 26 вересня 2016 року звернувся до Фонду із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року, проте Фонд рішенням № 911 від 28 вересня 2016 року відмовив йому у перерахунку з мотивів відсутності законодавчих підстав для здійснення таких дій. Зазначені дії Фонду, на думку позивача, є протиправними як такі, що суперечать Конституції України та Законам України.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та ухвалою від 07 листопада 2016 року, у зв'язку неможливістю ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та письмових запереченнях просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідач зазначив, що оскільки згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року скасовано пенсійне забезпечення та пп.1. п.2 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ скасовано положення закону, які передбачали право позивача на перерахунок пенсії, вважає, що Фонд діяв в межах законодавства та правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 немає.

У судовому засіданні також було досліджено матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи та пенсійної справи, представлені сторонами документи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є переміщеною особою з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою від 19 листопада 2014 року №, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради Донецької області (а.с.11).

ОСОБА_1 з 06 серпня 1975 року по 2006 рік працював в органах прокуратури Донецької області та 05 грудня 2006 року був звільнений за власним бажання у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років (а.с.14-17).

Рішенням № 911 від 28 вересня 2016 року, позивачу було відмовлено у перерахунку призначеної пенсії з посиланням на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02 березня 2015 року скасовано пенсійне забезпечення та пп.1. п.2 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ скасовано положення закону, які передбачали право позивача на перерахунок пенсії (а.с.19).

Приймаючи рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», в тому числі посада, на якій перебував позивач.

Приписи положенням статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які були чинними на момент призначення позивачу пенсії, передбачали, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Положеннями частин тринадцятої, двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, які діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії, передбачено, що пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час спірних правовідносин зазначені умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Отже, чинним на момент звернення позивача до уповноваженого органу (територіального органу Пенсійного фонду України) законодавством передбачено можливість перерахунку раніше призначених пенсій, а відтак встановлене право особи, яка отримує відповідно до законодавства про прокуратуру пенсію по інвалідності, на її перерахунок за певних умов та в порядку, які на даний час Урядом України не визначені.

Суд звертає увагу на те, що норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які безпосередньо визначали умови перерахунку пенсії, були виключені із цього Закону, а питання визначення умов та порядку перерахунку таких пенсій віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України - з набранням чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII (набрав чинності 01 січня 2015 року).

Пунктом 16 розділу III «Прикінцеві положення» цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом, тобто до кінця січня 2015 року, забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону.

За таких обставин, на час спірних правовідносин позивач мав право на перерахунок пенсії відповідно до умов та в порядку, які повинні були бути визначені Кабінетом Міністрів України із січня 2015 року, однак не прийняті ані до моменту його звернення за перерахунком пенсії (травень 2016 року), ані дотепер, що призвело до оспорюваної відмови у такому перерахунку.

За таких обставин, маючи відповідне право, проте перебуваючи в стані невизначеності внаслідок тривалої бездіяльності компетентного органу, заявник не може його реалізувати.

Ураховуючи висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, наведені вище обставини розцінюються колегією суддів як невиправдане втручання у право заявника.

Оскільки Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінетом Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 11 травня 2016 року № 18-683зп, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

При цьому, суд наголошує, що до перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Відтак, зміни, внесені до Закону України «Про прокуратуру» після призначення позивачу пенсії, в частині зменшення відсоткового розміру заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії, та обмеження її максимальним розміром (встановлені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»), стосуються порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року №21-348а13 та від 17 грудня 2013 року №21-445а13.

Із наданих для огляду суду матеріалів пенсійної справи вбачається зниження встановленого відсотків для визначення розміру з 90% при призначенні пенсії до 80% на час розгляду справи, що не узгоджується із вищевикладеною правовою позицією.

Із тих же підстав суд відхиляє посилання Фонду на приписи пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Адже правила цієї норми стосуються призначення пенсії, а не перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

При цьому, суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 та від 20.03.2002 № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2016 року у справі № 712/12497/15-а та від 11 жовтня 2016 року № 636/681/16-а.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку пенсії у відповідності до статті 50-1 Закону України «Про Прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на дату призначення пенсії), у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій прокуратурою, без обмеження її максимального розміру, відповідно до довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року. Відтак вимоги про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії є цілком правомірними, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Судові витрати присудити відповідачу за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 11, 17-18, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року.

Скасувати рішення Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 911 від 28 вересня 2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла станом на серпень 2002 року) з розрахунку 90% від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Донецької області №18-57-986 від 17 травня 2016 року, починаючи з 01 січня 2016 року, без обмеження її максимального розміру та здійснювати відповідні виплати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн.21 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів від дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після поверненняапеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Т