Справа № 824/880/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/880/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівцях від 23.01.2013 р. №; від 24.12.2012 р. № про визначення ТОВ «Вест Груп» суми грошового зобов'язання за основним платежем ПДВ на суму 137737,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 34434,25 грн; від 24.12.2012 року №, яким ТОВ «Вест Груп» сума в розмірі 26437,00 грн. врахована у зменшення суми податкового боргу, як від'ємне значення податку на додану вартість, стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» судові витрати по справі в розмірі 4086,08 грн., що складаються з судового збору у розмірі 1986,08 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2100,00 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/797/13-а від 17.10.2013 р., позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» до Державної податкової інспекції у місті Чернівцях про скасування рішень - задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.01.2013 р. № про визначення товариству з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 137737 грн. за основним платежем та в сумі 34434,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, а також податкове повідомлення-рішення від 24.12.2012р. № по зменшення від'ємного значення в сумі 26437 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» судові витрати в сумі 4086,08 грн., в тому числі: 1986,08 грн. судового збору та в сумі 2100,00 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №824/797/13-а від 19.11.2013р. постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.10.2013 р. змінено, з третього абзацу резолютивної частини постанови виключено: «стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 2100,00грн.», в решті - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» 06.12.2013 р. звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2016 р. постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.10.2013 р. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013 р. у справі №824/797/13-а скасовано в частині вирішення питання про розподіл судових витрат щодо витрат на правову допомогу, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після надходження до Чернівецького окружного адміністративного суду дану справу у відповідності до положень статті 15-1 КАС України передано на розгляд судді Дембіцькому П.Д.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем надано договір про надання правової допомоги №01/13 від 21.03.2013 р., відповідно до пункту 5.3 якого за надання правової допомоги клієнт зобов'язаний виплатити адвокатові гонорар у розмірі 2100,00 грн. на протязі 30 банківських днів з моменту підписання даного договору; платіжне доручення з призначенням платежу «по договору про надання правової допомоги №№01/13 від 21.03.2013 р в розмірі 2100,00 грн., акт виконаних послуг (юридичних послуг) від 22.11.2016 р., розрахунок вартості витраченого часу адвокатом в даній адміністративній справі, довідку філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернівці.

Відповідач проти позову заперечував. В письмових запереченнях вказав, що позивачем не надано доказів, з яких можна встановити об'єми, кількість та види конкретних послуг, за які здійснено оплату позивачем.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість.

Судом поставлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Особи, які беруть участь у справі не заперечували проти розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ст. 122 КАС України, суд вважає, що подання особами, які беруть участь у справі клопотання про розгляду справи без їхньої участі не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» та адвокатом ОСОБА_1 укладено договір від 21.03.2013 №01/13 про надання правової допомоги. За змістом пункту 5.3 вказаного договору вбачається, що за надання правової допомоги позивач зобов'язується виплатити на користь адвоката гонорар в сумі 2100,00грн.

Згідно акту виконаних послуг (юридичних послуг) до договору від 21.03.2013 №01/13 юридичні послуги, які передбачені в пункту 2.1 договору про надання правової допомоги виконані якісно, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами зазначеного договору.

За змістом розрахунку вартості витраченого часу адвокатом ОСОБА_1 в адміністративній справі №824/797/13-а за позовом ТОВ «Вест Груп» до ДПІ у м. Чернівцях про скасування податкових повідомлень-рішень кількість витрачених годин адвоката у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в Чернівецькому окружному адміністративному суді становить:

- ознайомлення з матеріалами адміністративної справи в Чернівецькому окружному адміністративному суді 19.06.2013 р. - 60 хв.;

- участь в судовому засіданні в Чернівецькому окружному адміністративному суді 20.06.2013 р. - 44 хв.;

- участь в судовому засіданні в Чернівецькому окружному адміністративному суді 20.08.2013 р. - 28 хв.;

- участь в судовому засіданні в Чернівецькому окружному адміністративному суді 10.09.2013 р. - 35 хв.;

- участь в судовому засіданні в Чернівецькому окружному адміністративному суді 17.10.2013 р. - 114 хв.

Позивачем на користь адвоката ОСОБА_1 здійснено оплату зазначеного в договорі гонорару в розмірі 2100,00 грн. згідно платіжного доручення №518 від 18.04.2013 р., призначення платежу: «по договору про надання правової допомоги №01/13 від 21.03.2013 р. «за адвокатську діяльність».

Згідно довідки філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 21.11.2016 р. №071-08/1830 в м. Чернівці на рахунок адвоката ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2), відкритий у філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Чернівцях, 18.04.2013 р. було зараховано платіж в сумі 2100,00грн від ТОВ «Вест Груп», з призначенням платежу: «по договору про надання правової допомоги №01/13 від 21.03.2013 р. «за адвокатську діяльність» без ПДВ».

Позивач просить суд стягнути на його користь вказані судові витрати.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожен має право користуватися правовою допомогою при вирішенні справ в адміністративному суді, яка надається в порядку, встановленому законом.

Для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура. У випадках, встановлених законом, правова допомога може надаватися й іншими фахівцями в галузі права. Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, договір про надання правової допомоги є документом, який підтверджує домовленість між клієнтом і адвокатом щодо надання останнім послуг зі здійснення захисту, представництва тощо в обмін на визначений у такому договорі гонорар.

Як встановлено судом, у договорі від 21.03.2013 №01/13 про надання правової допомоги сторони передбачили фіксований розмір гонорару адвоката в сумі 2100,00 грн.

Разом з цим, відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Станом на 01.01.2013 р. місячний розмір мінімальної заробітної плати становив 1147,00грн, отже, граничний розмір витрат на правову допомогу, який може бути компенсований стороні, на користь якої прийнято рішення в адміністративній справі, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень станом на 2013 рік складає не більше 458,8 грн. за годину (40% x 1147,00 грн).

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При цьому, до складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Суд зазначає, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Так, судом встановлено, що згідно розрахунку вартості витраченого часу адвокатом ОСОБА_1 по адміністративній справі №824/797/13-а за позовом ТОВ «Вест Груп» до ДПІ у м. Чернівцях про скасування податкових повідомлень-рішень, кількість витрачених адвокатом годин становить 5 год. 08 хв., що підтверджується матеріалами адміністративної справи. Отже, граничний розмір витрат на правову допомогу, який може бути компенсований позивачу з урахуванням приписів статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» становить: 2355,12 грн (458,8 грн *5 год. 08 хв.).

Для підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги, в якому визначена вартість гонорару адвоката ОСОБА_1 в розмірі 2100,00 грн., акт виконаних послуг, платіжне доручення, що свідчить про оплату гонорару в сумі 2100,00 грн, а також довідку філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» в м. Чернівці про зарахування вказаної суми з відповідним призначенням платежу на рахунок адвоката ОСОБА_1

Отже, судом встановлено, що розмір фактично сплачених позивачем судових витрат не перевищують граничного розміру компенсації, визначеної Законом.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення в цій частині позову шляхом стягнення судових витрат на правову допомогу на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи позивач довів суду належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість своїх позовних вимог, при цьому, відповідач, заперечуючи проти позову не надав доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 70, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Груп» за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Чернівецької об'єднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області судові витрати на правову допомогу в розмірі 2100,00 грн., сплачених згідно платіжного доручення №518 від 18.04.2013 р.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький