Справа № 814/652/16
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/652/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Головного управління Національної поліції у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, третя особа Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу №44о/с від 17.03.2016р. щодо звільнення її з поліції, поновлення на посаді, а також стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016р. ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №44о/с від 17.03.2016р. щодо звільнення її з поліції, поновлення на посаді, а також стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Під час підготовчого провадження судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості другого відповідача Атестаційну комісію №1 Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області та в якості третьої особи Національну поліцію України.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у відповідача не було взагалі підстав, визначених ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію», для призначення її атестації, оскільки пропрацювала на посаді близько трьох місяців, призначена до поліції в порядку переатестації з органів внутрішніх справ, не було ніяких об'єктивних причин для сумніву у відповідності її займаної посаді. Крім того, позивачка вважає, що висновки атестаційної комісії щодо невідповідності займаної посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність взагалі нічим не обґрунтовані, оскільки вона добре характеризується по службі, відповіла на всі питання під час співбесіди.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №44о/с від 17.03.2016р. в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.03.2016р. по 30.06.2016р. у сумі 11242,17грн. (одинадцять тисяч двісті сорок два грн. сімнадцять коп.), включаючи середню заробітну плату за однин місяць, що підлягає негайному виконанню в розмірі 4887,90 грн.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за один місяць в розмірі 4887,9грн. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят сім грн. дев'яносто коп.).

Постанова в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді слідчого Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 4157,64грн. підлягає негайному виконанню.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте в судове засідання не з'явилися про причини неявки не повідомили. Тому судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, справу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, доказів того, що позивач не відповідає займаній посаді не надано, в рішенні атестаційної комісії такі підстави не вказані, а тому наказ про звільнення є незаконний та протиправний і підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 1992р. народження проходила службу в органах внутрішніх справ з 5.08.09р. по 6.11.15р. на посадах: курсанта Національної академії внутрішніх справ; слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області.

7.11.2015р. наказом начальника ГУНП в Миколаївській області за №1о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліції» ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого Вознесенського відділу поліції, з присвоєнням спеціального звання лейтенант поліції.

28.01.2016р. голова Національної поліції України дала доручення «Про організацію атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області», відповідно до якого вимагалось від Головного управління Національної поліції України у Миколаївській області вжити заходів щодо створення організаційних заходів по проведенню атестування поліцейських.

1.02.2016р. наказом начальника ГУНП в Миколаївській області №52 вирішено провести атестування поліцейських; створити атестаційні комісії №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8; керівників структурних підрозділів, відділів зобов'язано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; подати на осіб, які підлягають атестації відповідні документи та ін.

Начальником Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області 10.02.2016р. підготовлено та подано атестаційний лист на позивачку в якому вказано, що ОСОБА_2 добре характеризується по службі та відповідає займаній посаді (а.с.22-23).

22.02.2016р. під час проходження атестації ОСОБА_2 було здано тести на знання законодавчої бази на 20 балів із 60 можливих та тест на загальні здібності та навички на 34 бали з 60 можливих.

Атестаційною комісією №1 26.02.2016р. проведено співбесіду з ОСОБА_2, про що складено протокол ОП№15.00004004.0022959. Відповідно до зазначеного протоколу, Атестаційна комісії вивчала: декларацію про доходи, послужний список, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 ЗУ «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. На підставі зазначених документів, а також проведеної співбесіди, комісія прийшла до висновку: «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії позивачка подала скаргу, та Апеляційною атестаційною комісією Південного регіону №3 5.03.2016р. розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_2 та прийнято рішення про її відхилення.

Начальником ГУНП в Миколаївській області 17.03.2016р. видано наказ №44 о/с «По особовому складу», яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, слідчого Вознесенського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 ЗУ «Про Національну поліцію» - через службову невідповідність. Підстава - протокол ОП№15.00004004.0022959 від 26.02.16р. (а.с.14).

Вважаючи свої права порушеними ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідною позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати наказ №44 о/с від 17.03.2016р. в частині звільнення, поновити її на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість наказу про звільнення, та підстави, з якими позивач пов'язує їх незаконність, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.57 ЗУ «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Аналізуючи результати атестування щодо позивача, викладені у формі рішення атестаційної комісії та рішення про його подальше звільнення, суд першої та апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.10 Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Мінімальний бал за проведеним тестуванням Інструкцією визначено наступним чином: 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення.

Отже тестування є обов'язковою складовою при перевірці відповідності поліцейського займаній посаді, яка обов'язково і безумовно враховується при встановленні результатів атестування.

Відповідно до п.11 Інструкції, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Згідно із п.16 Інструкції, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій): 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Судова колегія вважає, що кожен із зазначених критеріїв повинен бути позитивним для можливості прийняття рішення щодо відповідності займаній посаді.

Згідно атестаційного листа ОСОБА_2 по тестуванню загальних навичок набрала - 34 із 60 балів, по професійному тестуванню - 20 із 60 балів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, в протоколі атестаційної комісії щодо позивача не вказано, якому саме критерію не відповідає позивач, та, відповідно, чому саме неможливе в подальшому проходження ним служби в органах Національної поліції України, хоча тільки недавно була переведена до поліції. Не зазначено таких обставин і в наказі про звільнення позивача.

Згідно п.15 Інструкції про проведення атестування поліцейських, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає: 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

З дослідженого атестаційного листа вбачається, що безпосередній керівник характеризує позивача позитивно, як грамотний та підготовлений співробітник. Нормативні документи, які регламентують діяльність Національної поліції та органів досудового слідства, знає та вміло використовує в своїй службовій діяльності. У службовій діяльності суворо дотримується вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів поліції. Задовільняє моральним вимогам працівника поліції. Показники службової діяльності задовільні. З початку проходження служби в Національній поліції у неї особисто знаходилось у провадженні 51 кримінальних проваджень. Займаній посаді відповідає.

Матеріали справи не містять доказів притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності в поліції (а.с.99).

Довідка результатів складання заліків з професійної підготовки від 17.07.2015р. свідчить, що позивачка всі дисципліни (тактико-спеціальна підготовка, функціональна підготовка, вогнева, фізична підготовка) склав на добре і задовільно (а.с.98).

Довідка про результати перевірки, передбаченої ЗУ «Про очищення влади» свідчить, що позивачкою вказані достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) (а.с.97).

Позивачка має вищу юридичну освіту, в 2013р. закінчила Національну академію внутрішніх справ та досвід роботи за спеціальністю більше 2 років.

Будь-яка інформація щодо ганебних вчинків позивача на службі чи в побуті, причетність до протиправної діяльності, корупції, невідповідність образу життя офіційним доходам та інше, в атестаційному листі та в інших матеріалів, які були зібрані на поліцейського, відсутні.

Враховуючи вище зазначене та встановлені обставини у справі, судова колегія дійшла висновку, що атестаційна комісія без врахування всіх даних про особу, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, розглянула атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, невмотивовано дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачка характеризувалася виключно з позитивного боку, демонструючи достатні показники службової діяльності, належний рівень теоретичних знань, професійних якостей і фізичної підготовки. Жодні з критеріїв, визначених п.16 Інструкції про проведення атестування поліцейських, відповідачем не були враховані.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв рішення про скасування оспорюванного наказу про звільнення, оскільки він прийнятий з порушенням діючого законодавства.

Що стосується вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, то відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Крім того, з урахуванням ст.24 Європейської соціальної хартії, якою передбачено, що з метою забезпечення ефективного здійснення права працівників на захист у випадках звільнення сторони зобов'язуються визнати: a) право всіх працівників не бути звільненими без поважних причин для такого звільнення, пов'язаних з їхньою працездатністю чи поведінкою, або поточними потребами підприємства, установи чи служби.

Враховуючи вище зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук