Справа № 815/4721/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4721/16
У Х В А Л А

01 грудня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

за участю секретаря: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за угодою та ордером)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

третя особа: ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника третьої особи про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про зобовязання скасувати реєстрацію транспортного засобу та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про зобовязання скасувати реєстрацію транспортного засобу та зобовязання вчинити певні дії.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні надав заяву про залишення адміністративного позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що про порушення прав позивач дізналася 15.03.2016 р., оскільки, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2016 р., під час її постановлення ОСОБА_4 була присутньою у судовому засіданні. На думку представника третьої особи, строк звернення до адміністративного суду не є процесуальним строком у розумінні КАС України (ст.ст. 101-102 КАС України), відтак строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх справ, свобод та інтересів. Отже, представник третьої особи вважає, що моментом відліку шестимісячного строку є саме 15.03.2016р., а останній день вказаного шестимісячного строку припадає на 15.09.2016р. Оскільки позов подано 16.09.2016р., строк звернення до адміністративного суду пропущено.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечував.

Представник відповідача залишив вирішення заяви на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши доводи, викладені в заяві представника третьої особи про залишення адміністративного позову без розгляду, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов надійшов до суду 16.09.2016 р. (вхід. № 4500/16).

Відповідно до ч. 1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду субєкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають субєкту владних повноважень право на предявлення передбачених законом вимог.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо останні стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та повязані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою від 04.05.2016р. (вх. № 11804), в якій просила надати завірені копії ухвали Апеляційного суду Одеської області та вироку Суворовського районного суду м. Одеси. Копії зазначених рішень позивачем отримано 06.05.2016р., а з даним адміністративним позовом остання звернулася до суду 16.09.2016 р.

Водночас, зі змісту ухвали Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 була присутньою у судовому засіданні 15.03.2016 р. (а.с.35-37).

Разом з тим, твердження представника третьої особи про те, що строк звернення до суду з цим адміністративним позовом сплинув 15.03.2016 р., є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи тощо.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Статтями 252, 253 Цивільного кодексу України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972р. № ETS-076 передбачено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

Строк звернення до адміністративного суду не є процесуальним строком, що передбачено нормою частини четвертої статті 102 кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Положення статті 103 КАС України встановлюють правила, якими слід керуватися при визначенні конкретного моменту початку і закінчення процесуального строку. Існування цих правил дозволяє правильно розраховувати тривалість строків і момент їх закінчення, що запобігає випадкам пропущення цих строків. Загальні правила статті 103 КАС України за аналогією необхідно застосовувати також для обчислення строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом (стаття 99 КАС України), який не віднесено до процесуальних строків.

Так, згідно з ч. 1 ст.103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою повязано його початок, незалежно від того, який день наступатиме після визначеної дати або настання події робочий, вихідний, святковий чи інший неробочий день.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Із наведеними нормами Конституції України кореспондуються положення ч. 1 ст. 2 КАС України, якими встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України про зобовязання скасувати реєстрацію транспортного засобу та зобовязання вчинити певні дії заявлено з дотриманням строку звернення до суду, встановленого ч.2 ст. 99 КАС України, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника третьої особи про залишення адміністративного позову без розгляду, в звязку з чим відмовляє у задоволенні останнього.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 100, 155, 160, 165, 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_4 до Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про зобовязання скасувати реєстрацію транспортного засобу та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.12.2016 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк