Справа № 805/4684/15-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року справа №805/4684/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Сухарька М.Г., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника позивача Герасименко Ю.В.,

представника відповідача Кравченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі № 805/4684/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіндратівський вогнетривкий завод" до Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 18.09.2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість на загальну суму 373485 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою відповідачем встановлено порушення позивачем п.185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додатну вартість та завищення податкового кредиту за квітень 2015 року на загальну суму 247990,00 грн, внаслідок не підтвердження реальності здійснення операцій постачання послуг контрагентом-постачальником ТОВ «ТКДонпроект».

Проте, висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення спростовуються наявними первинними документами, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області від 18 вересня 2015 року №, яким Публічному акціонерному товариству "Кіндратівський вогнетривкий завод" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 373485 грн у тому числі 248990 грн за основним платежем та 124495 грн за нарахованими штрафними санкціями.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що господарські операції позивача не можливо підтвердити внаслідок відсутності необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності, тобто підприємства-контрагенти не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу та оперативності проведення.

Відсутність реального вчинення господарських операцій не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків-учасників відповідних операцій.

На думку апелянта, відсутність у контрагентів позивача необхідної кількості кваліфікованого персоналу, об'єктів нерухомого майна, основних виробничих фондів, транспортних засобів, складських приміщень, земельних ділянок свідчить про нереальність здійснення операцій між позивачем та його контрагентами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач, ПАТ "Кіндратівський вогнетривкий завод" зареєстрований як юридична особа, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 00191767, є платником податку на додану вартість, знаходиться на обліку в Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку ПАТ "Кіндратівський вогнетривкий завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобов'язань і податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року з урахуванням виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства щодо відносин з ТОВ "ТКДонпроект" за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року за результатами чого складено акт від 07 вересня 5015 року за №32/05-10-1530/00191767.

З акту перевірки вбачається, що ПАТ "Кіндратівський вогнетривкий завод" по відображеним в обліку підприємства за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року операцій придбання робіт (послуг) від контрагента ТОВ "ТКДонпроект" за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року встановлено обрив ланцюга постачання послуг, внаслідок чого встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення пп.14.1.36, пп.14.1.185 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, пп. в) пп. 186.2.2 п.186.2 ст.186 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями. Позивачем на порушення п.198.1, 198.3, 186.6, 198 та п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями завищено податковий кредит за квітень 2015 року у сумі 248990 грн., з них: завищено податковий кредит за квітень 2015 року у розмірі 248990 грн. в наслідок не підтвердження реальності здійснення операцій постачання послуг контрагентом-постачальником ТОВ "ТКДонпроект" за звітній період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року по задекларованим контрагентами ланцюгам постачання товарів (робіт, послуг) та внаслідок ненадання платником податку ПАТ "Кіндратівський вогнетривкий завод" пояснень та документальних підтверджень щодо обсягу виконання робіт (послуг) їх фактичного виконання (виконавців) та використання таких робіт у власній господарській діяльності підприємства, в результаті чого встановлено заниження позивачем податку на додану вартість за квітень 2015 року у усім 248990 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від від 18 вересня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 373485 грн у тому числі 248990 грн за основним платежем та 124495 грн за нарахованими штрафними санкціями.

Перевіряючи правомірність формування позивачем податкового кредиту за спірний період, обставини реальності господарських операцій позивача з ТОВ «ТКДонпроект», правильність відображення їх в податковому обліку, - судова колегія зазначає наступне.

16 березня 2015 року між ПАТ "Кіндратівським вогнетривким заводом" (замовником) та ТОВ "ТК ДОНПРОЕКТ" (підрядником), укладено договір на виконання робіт №16/03-1, відповідно до умов якого підрядник зобов'язався виконати роботи з очистки каналізаційних та стічних систем для позивача, загальна вартість робіт склала 1493942,20 грн з урахуванням ПДВ.

На підтвердження виконання робіт позивачем до суду надано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №8373 від 30 квітня 2015 року всього на суму 584689 грн. в т.ч. ПДВ 97448,17 грн., №8372 від 30 квітня 2015 року на суму 342000 грн. в т.ч. ПДВ 57000 грн., №8371 від 30 квітня 2015 року на суму 187173,60 грн. в т.ч. ПДВ 31195,60 грн., №8370 від 30 квітня 2015 року на суму 274080 грн. в т.ч. ПДВ 45680 грн., №8369 від 30 квітня 2015 року на суму 105999,60 грн. в т. ч. 17666,60 грн. та рахунки на оплату №8370 від 30 квітня 2015 року на суму 274080 грн. в т.ч. ПДВ 45680 грн., №8371 від 30 квітня 2015 року на суму 187173,60 грн. в т.ч. ПДВ 31195,60 грн., №8372 від 30 квітня 2015 року на суму 342000 грн. в т.ч. ПДВ 57000 грн., №8373 від 30 квітня 2015 року на суму 584689 грн. в т.ч. ПДВ 97448,17 грн. та платіжне доручення №3 від 20 травня 2015 року на 100094,15 грн.

На вартість наданих послуг позивачем від ТОВ "ТКДОНПРОЕКТ" отримано податкові накладні №8373 від 30042015 на суму 584689 грн. в т. ч. ПДВ 97448,17 грн., №8369 від 30 квітня 2015 року на суму 105999,60 грн. в т.ч. ПДВ 17666,60 грн., №8370 від 30 квітня 2015 року на суму 274080 грн. у т.ч. ПДВ 45680 грн., №8371 від 30 квітня 2015 року на суму 187173,60 грн. у т.ч. ПДВ 31195,60 грн., 8372 від 30 квітня 2015 року на суму 342000 грн. в т. ч. ПДВ 57000 грн., які згідно витягу, що знаходиться в матеріалах справи, зареєстровані в Реєстрі податкових накладних.

Суми податку на додану вартість по вищезазначених податкових накладних було включено позивачем до складу податкового кредиту у квітні 2015 року та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних.

Як встановлено судами, податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит у квітні 2015 року оформлені згідно з нормами статті 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №957 від 22.09.2014 року.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідач робить висновок, що ТОВ "ТКДонпроект" має ознаки діяльності пов'язаної з наданням податкової вигоди третім особам, у зв'язку з відсутністю підприємства за податковою адресою, відсутністю виробничого обладнання, складських приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини та матеріалів для здійснення основного виду діяльності, відсутністю кваліфікованого персоналу та руху активів.

Крім того, відповідач на підставі податкової інформації щодо контрагента - продавця ТОВ "ТКДонпроект" вказує на обрив ланцюга постачання послуг, в результаті неможливості підтвердження реальності здійснення операцій придбання та постачання товарів (робіт, послуг), зокрема контрагентом першої ланки ТОВ "СП Терра" тих видів послуг (робіт), операції постачання яких декларувалось контрагентом другої ланки ТОВ "ТКДонпроект" у квітні 2015 року.

Таким чином, висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства ґрунтуються лише на податковій інформації про господарську діяльність платників податків - ТОВ "ТКДонпроект" та ТОВ "СП Терра". Однак, відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що контрагент позивача ТОВ "ТКДонпроект" здійснював господарські операції з ТОВ "СП Терра".

Колегія суддів зазначає , що використана податковим органом при складанні акту перевірки податкової інформації не може бути достатнім доказом відсутності реальних операцій між позивачем та його контрагентом, оскільки вказана податкова інформація не стосується обставин здійснення фінансово господарської діяльності ТОВ "ТКДонпроект" і позивача та жодних обставин щодо їх договірних відносин в такій податковій інформації не встановлено.

Крім того, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що відображені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Відповідно до статті 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості як про місцезнаходження юридичної особи, так і про відсутність за цією адресою, а також про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу. Тобто, цим Законом чітко визначений порядок визнання підприємства відсутнім за місцем реєстрації. У статті 18 зазначено, що дані, які містяться в Державному реєстрі є достовірними доти, доки до них не будуть внесені відповідні зміни, проте відповідач з посиланнями на податкову інформацію робить висновки про відсутність за місцезнаходженням контрагента позивача ТОВ "ТКДонпроект" та як наслідок вказує на нереальність господарських операцій.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати іншими особами податку до бюджету, від перебування чи неперебування інших платників податків за податковою адресою, а також від господарських та виробничих можливостей платників податків. Правомірність віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та певних сум до складу витрат з податку на прибуток поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Позивач не може нести відповідальність за невиконання іншими платниками податків своїх податкових зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками чи іншими платниками податків правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом чи іншими платниками податків податкових зобов'язань. А відтак, за умови невстановлення контролюючим органом наявності схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника чи третіх осіб для одержання платником податків незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Оскільки, позивач надав до суду належним чином засвідчені копії первинних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, що відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" фіксує факт здійснення господарської операції та подальшої її реалізації, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючий орган дійшов хибного та безпідставного висновку про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його котрагентом.

Податковий кодекс України та інші нормативно-правові акти податкового законодавства України регламентують порядок отримання посадовими особами ДПІ інформації на предмет документального підтвердження реальності здійснення господарських відносин між суб'єктами господарювання.

Так, згідно Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (Затверджено постановою КМУ від 27 грудня 2010 № 1232) зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків

Згідно п. 2.2. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (Затверджено Наказом державної податкової адміністрації від 22 квітня 2011 року N 236) (далі - Методичні рекомендації) необхідність проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання визначається посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби (далі - органи ДПС) за результатами проведеного аналізу даних та встановлених розбіжностей в податкових деклараціях, автоматизованих інформаційних системах органів державної податкової служби України (АІС ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, Єдиний реєстр податкових накладних тощо), а також аналізу податкової інформації та документів, отриманих із внутрішніх (у т. ч. від підрозділів податкової міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т. ч. від платників податків), які свідчать (можуть свідчити) про порушення такими платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

Згідно п. 4.6. Методичних рекомендацій за результатами проведення зустрічної звірки складається Довідка про результати проведення зустрічної звірки (далі - Довідка) у двох примірниках та реєструється в Журналі реєстрації довідок/актів не пізніше останнього робочого дня терміну, відведеного для проведення зустрічної звірки відповідно до пункту 3.2 або 4.5 Методичних рекомендацій. Пункт 4.7. Методичних рекомендацій передбачає, що довідка підписується та вручається суб'єкту господарювання у порядку, передбаченому пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. N 1232 "Про затвердження Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок", не пізніше наступного робочого дня від дати її складання.

Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 п.138.10, п.138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з п.138.5, пп.138.10.5, пп.138.10.6 п.138.10, п.138.11, п.138.12 цієї статті, п.140.1 ст.140 і ст.141 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України закріплено, що не включаються до складу витрат - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, для формування податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно: наявність у платника податку - покупця належно оформлених податкових накладних, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податкових накладних, а також фактичне виконання господарських операцій, за наслідками яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно Наказу Міністерства Фінансів України №957 від 22.09.2014р. "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної", податкова накладна є підставою для віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту отримувача (покупця), зареєстрованого як платник податку, за умови дотримання вимог щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших вимог, передбачених законодавством чітко зазначені випадки, коли отримувач (покупець) не має право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, а саме: не дає права отримувачу (покупцю) на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту:відсутність факту реєстрації платником податку - постачальником (продавцем) товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (для податкових накладних, складених до 01 січня 2015 року: відсутність факту такої реєстрації у разі, якщо такі накладні складені в електронній формі або якщо такі накладні відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України у разі складання податкової накладної у паперовому вигляді); порушення порядку заповнення податкової накладної; складення податкової накладної платником податку, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Тобто, якщо податкова накладна була своєчасно зареєстрована, то покупець має право включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту наступних звітних періодів.

Про реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ ТКДонпроект" свідчить той факт, що виконанні останніми роботи використані позивачем у власній господарській діяльності, про що в матеріалах справи міститься документація первинного бухгалтерського обліку.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "ТКДонпроект" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Дружківці Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі № 805/4684/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2016 року у справі № 805/4684/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 06 грудня 2016 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді М.Г. Сухарьок

Л.В. Ястребова