Справа № 275/318/16-а
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/318/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Данилюк О. С.,

при секретарі Марієвській Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в смт. Брусилові адміністративний позов ОСОБА_3 до Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що 11.11.2010 року його було обрано на посаду Соловіївського сільського голови Брусилівського району Житомирської області відповідно до рішення 1 сесії 6 скликання від 11.11.2010 року. Також 11.11.2010р. йому було присвоєно 8 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування 27.12.2012 року йому було присвоєно черговий 7 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування. 10.11.2015 року його було звільнено з посади сільського голови Соловіївської сільською ради у зв'язку з закінченням повноважень ради. За його зверненням новообраним сільським головою Соловіївської сільської ради 10 листопада 2015 року було видано розпорядження № 3-К «Про збереження середньої зарплати ОСОБА_3, звільненого з посади у зв'язку з закінченням повноважень сільського голови», яким за ним було збережено середню заробітну плату, яку він отримував на виборній посаді за рахунок місцевого бюджету в період пошуку місця для працевлаштування, але не більше шести місяців. Однак заробітна плата йому не виплачувалася, незважаючи на його неодноразові звернення до сільського голови. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, гарантовані державною, оскільки згідно ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантії депутатів поширюються на сільських голів, а відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі неможливості надання відповідної роботи на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з місцевого бюджету. Вважає, що його попереднім місцем роботи є Соловіївська сільська рада, яка повинна йому виплатити заробітну плату за шість місяців після його звільнення з посади сільського голови з коштів місцевого бюджету. Після неодноразових уточнень своїх позовних вимог просив суд скасувати розпорядження сільського голови Соловіївської сільської ради від 13.01.2016 року№ 1-к «Про скасування розпорядження від 10.11.2015 року «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_3, звільненого з посади у звязку з закінченням повноважень сільського голови», про існування якого йому стало відомо в ході розгляду даного адміністративного позову, та стягнути з Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області на його користь середню заробітну плату за шість місяців на час працевлаштування згідно з розпорядженням сільського голови Соловіївської сільської ради № 3-к від 10.11.2015 року «Про збереження середньої зарплати ОСОБА_3, звільненого з посади у зв'язку з закінченням повноважень сільського голови» в сумі 38040 грн. 30 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив його адміністративний позов задовольнити. Крім того пояснив, що до обрання сільським головою у 2010 році тривалий час був приватним підприємцем, однак підприємницьку діяльність припинив. На даний час не працевлаштований. Тому вважає своїм попереднім місцем роботи саме Соловіївську сільську раду, де він працював сільським головою.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечував, пояснивши, що дійсно згідно ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» гарантії депутатів поширюються на сільських голів, а відповідно до ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі неможливості надання відповідної роботи на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного бюджету. Разом з тим, вказані гарантії поширюються на період працевлаштування лише у випадку, якщо колишній депутат місцевої ради до обрання на вибору посаду в раду перебував у трудових відносинах з підприємством, установою, організацією, однак надати йому попередню або рівноцінну роботу на тому підприємстві, установі, організації або за його згодою на іншому неможливо. А оскільки позивач ОСОБА_3 до обрання на виборну посаду не перебував в трудових відносинах з жодним підприємством, установою, організацією та самостійно забезпечував себе роботою, то на нього після звільнення з виборної посади вказані гарантії не поширюються. Тобто сільський голова Соловіївської сільської ради правомірно видав розпорядження 13.01.2016 року № 1-к «Про скасування розпорядження від 10.11.2015 року «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_3, звільненого з посади у звязку з закінченням повноважень сільського голови» та правомірно не здійснював виплату середньої заробітної плати позивачу протягом шести місяців після його звільнення. Просив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що рішенням Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області 1 сесії 6 скликання від 11.11.2010 року ОСОБА_3 був обраний на посаду сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Рішенням Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області 1 сесії 7 скликання від 10.11.2010 року ОСОБА_3 був звільнений з посади сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області у звязку з закінченням повноважень ради на підставі ч. 1 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розпорядженням сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 10.11.2015 року № 3-к за колишнім сільським головою ОСОБА_3 збережено середню заробітну плату, яку він отримував на виборній посаді за рахунок місцевого бюджету в період пошуку місця для працевлаштування, але не більше 6 місяців (а.с. 9).

Розпорядженням сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 13.01.2016 року № 1-к скасовано розпорядження сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 10.11.2015 року № 3-к «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_3, звільненого з посади у звязку з закінченням повноважень сільського голови» (а.с. 45).

Також судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач ОСОБА_3 до обрання на посаду сільського голови Соловіївської сільської ради у листопаді 2010 року не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою та організацією, а здійснював підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, яку припинив за власним рішенням, про що 24.01.2011 року внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 4-5).

Частино 5 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у звязку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Як розяснило в своєму листі № 746/13/74/-14 від 16.05.2014 року «Щодо соціальних гарантій депутатів місцевих рад» Міністерство соціальної політики України, у разі коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві або, за його згодою, на іншому неможливо, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців; у разі ж коли колишній депутат місцевої ради до обрання на виборну посаду у раді не перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на нього не поширюються.

З огляду на таке ОСОБА_3, який до моменту обрання на посаду сільського голови, не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою або організацією, після звільнення з посади сільського голови не мав права на збереження за ним середньої заробітної плати на період працевлаштування, через що розпорядження сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 13.01.2016 року № 1-к, яким скасовано розпорядження сільського голови Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 10.11.2015 року № 3-к «Про збереження середньої заробітної плати ОСОБА_3, звільненого з посади у звязку з закінченням повноважень сільського голови», винесено правомірно та підстав для його скасування та стягнення на користь позивача середньої заробітної плати за шість місяців після його звільнення з посади сільського голови не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області про скасування розпорядження сільського голови та стягнення заробітної плати, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Данилюк О. С.