Справа № 821/1504/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1504/16
15 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шилова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.08.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в порядку, встановленому ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі, пояснив, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із клопотанням від 09.08.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, яка розташована в адміністративних межах Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області. Відповідач у листі від 12.09.2016 року відмовив позивачу в наданні такого дозволу, посилаючись на те, що земельна ділянка, отримати яку у власність бажає позивач, знаходиться в межах земельного масиву, який зарезервовано для забезпечення потреб військовослужбовців-учасників антитерористичної операції та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення. Позивач вважає протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки такі підстави не передбачені земельним законодавством, зокрема, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наступне. У жовтні 2014 року Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області проведено інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення на території Херсонської області та затверджено перелік земельних ділянок, права на які набуватимуться за результатами земельних торгів. До вказаного переліку включено земельну ділянку на території Раденської сільської ради Олешківського району площею 50 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" відповідач виключив дану земельну ділянку з переліку земель, права на які виставлені на торги, та зарезервував цю ділянку для подальшого задоволення потреб військовослужбовців - учасників АТО. Оскільки позивач виявив бажання отримати у власність земельну ділянку, що розташована в межах земельного масиву площею 50 га, зарезервованого для учасників АТО, відповідач 12.09.2016 року відмовив ОСОБА_3 в задоволенні клопотання, запропонувавши при цьому звернутися до ГУ Держгеокадастру про виділення земельної ділянки за межами цього масиву на території Раденської сільської ради Олешківського району.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

17.08.2016 року ГУ Держгеокадастру зареєстровано клопотання ОСОБА_3 від 09.08.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель державного резервного фонду сільськогосподарського призначення на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області та додані до клопотання графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду клопотання відповідач листом від 12.09.2016 року № С--7321/0-1791/6-16-СГ повідомив ОСОБА_3, що земельний масив за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області зарезервовано для забезпечення потреб військовослужбовців-учасників антитерористичної операції та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення. Земельна ділянка, що зазначена на графічному матеріалі, доданому ОСОБА_3 до клопотання, входить до складу вищезазначеного масиву, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Тобто, вказаним листом відповідач повідомив позивача про наявність обставин, які перешкоджають позитивному вирішенню питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог позивача про визнання протиправними дій та повторного розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 116 ЗК України, зокрема, частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (ст. 121 ЗК України).

Відповідно до положень частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою. Тобто, відмова є обґрунтованою тільки у випадку, якщо суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК України та/або інших законів та нормативно-правових актів у галузі земельних відносин.

Крім того, статтею 118 ЗК України встановлено вимоги до заяви, яку подають громадяни з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та виключний перелік документів, які додаються до такої заяви.

Судом встановлено, що з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивачем подано до ГУ Держгеокадастру клопотання від 09.08.2016 року, до якого додано передбачені ЗК України документи.

Отже, позивачем дотримано вимоги земельного законодавства, які регулюють порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

19.08.2015 року Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", яким Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, обласним та Київській міській державним адміністраціям доручено за участю з органами місцевого самоврядування визначити протягом місяця на території відповідної області земельні ділянки для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 13.01.2016 року № 7/0/7-16 внесено зміни у додатки 1 і 3 до наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області від 23.10.2014 року № 21-81/19-14 "Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону", та виключено із Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності лот № 165, зокрема, земельну ділянку площею 50 га, яка розташована на території Раденської сільської ради Цюрупинського району, кадастровий номер НОМЕР_1.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 22.01.2016 року № 21-218/18-16-СГ вказану земельну ділянку зарезервовано для забезпечення потреб військовослужбовців - учасників антитерористичної операції та членів родин військовослужбовців, загиблих у ході її проведення.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою стало невідповідність місця розташування об'єкта вимогам нормативно-правових актів, у даному випадку розпорядженню Кабміну, тобто знаходження земельної ділянки у межах земельного масиву, який виділено для потреб учасників АТО. Також свої дії щодо відмови позивачу у наданні дозволу представник відповідача обґрунтовував існуванням рішень ГУ Держгеокадастру про виділення земельних ділянок учасникам АТО та рішень про надання окремих земельних ділянок у межах масиву площею 50 га у власність вказаним особам.

Суд відмічає, що посилання відповідача у листі-відмові від 12.09.2016 року на ті обставини, що земельний масив, в межах якого позивач має намір отримати у власність земельну ділянку для ведення ОСГ, зарезервований для подальшого виділення земельних ділянок учасникам АТО не містять належного правового обґрунтування для відмови у задоволенні клопотання про надання такого дозволу, а відтак - є безпідставними/

Законами України, які регулюють правовідносини щодо передачі земельних ділянок у власність, не передбачено першочергове право учасників АТО на отримання земельних ділянок порівняно з іншою категорією громадян. Надання таким громадянам земельної ділянки для ведення ОСГ здійснюється у загальному порядку, визначеному статтею 118 ЗК України.

Таким чином, відповідач, вчиняючи дії щодо відмови позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на резервування земельної ділянки, діяв без законних на те підстав, а тому суд погоджується із доводами позивача про протиправність таких дій ГУ Держгеокадастру у Херсонській області.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що надання іншим особам, які мають статус учасників АТО, дозволів на розроблення проектів землеустрою на земельну ділянку унеможливило надання такого дозволу позивачу, оскільки така позиція ГУ Держгеокадастру не була правовою підставою для відмови позивачу в задоволенні клопотання від 9 серпня 2016 року (зареєстроване відповідачем 17.08.2016 р.).

Водночас суд зауважує, що про наявність рішень про виділення земельних ділянок учасникам АТО, починаючи з квітня 2016 року, відповідачу було відомо задовго до відмови позивачу у листі 12 вересня 2016 року, але про існування вказаних обставин позивач повідомлений не був, натомість посилання на ці рішення виникли під час вирішення спору в судовому порядку.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Отже, перешкоджаючи позивачу в отриманні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності без законних на те підстав, відповідач таким чином перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого права, чим порушує принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.

Беручи до уваги наведене вище, суд вважає протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

У свою чергу порушене право позивача на отримання у власність земельної ділянки підлягає захисту шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.08.2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Раденської сільської ради Олешківського району.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються йому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.08.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 6.2.1