Справа № 802/493/16-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/493/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

29 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: не з'явився,

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства "Калина" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Агрофірма "Відродження" до Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства "Калина" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства "Калина" про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, селянське (фермерське) господарство "Калина" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги селянського (фермерського) господарства "Калина" та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 також в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник селянського (фермерського) господарства "Калина" підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що станом на 20.04.2007 року земельна ділянки площею 3,7872 га, кадастровий номер :02:004:0065, яка розташована на території Торканівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, перебувала у власності ОСОБА_5, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія АБ № 974666 .

Між ОСОБА_5 та приватним підприємством "Агрофірма Відродження" укладено договір оренди даної земельної ділянки для сільськогосподарського використання, строком на 15 років. Даний договір зареєстрований 27.06.2007 року за № 235 Вінницькою регіональною філією Центру ДЗК.

ОСОБА_4 успадкував зазначену земельну ділянку від померлої ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТР № 531041.

Інформаційна довідка Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна містить запис, що станом на 31.03.2016 року земельна ділянка належить на праві приватної власності третій особі ОСОБА_4.

Матеріали справи свідчать, що 12.02.2014 року між ОСОБА_4 та селянським (фермерським) господарством "Калина" укладено договір оренди вказаної земельної ділянки від 12.02.2014 року строком на 15 років, який 19.03.2014 року зареєстрований реєстраційною службою Оратівського районного управління юстиції Вінницької області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11901519 від 25.03.2014 року .

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що реєстрацію права оренди земельних ділянок за договорами між ОСОБА_5 та приватним підприємством "Агрофірма Відродження" від 20.04.2007 року та між ОСОБА_4 та селянського (фермерського) господарства "Калина від 12.02.2014 року, відповідачем проведено без дотримання вимог чинного законодавства, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря землі. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає що адміністративний позов необхідно залишити без розгляду враховуючи слідуючи.

Положення щодо строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення до адміністративного суду, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення таких строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Для з'ясування питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити фактичну обставину, з настанням якої позивач дізнався або мав би дізнатися про порушення свого права.

Як випливає із матеріалів справи позивач просить скасувати рішення державного реєстратора Оратівського районного управління юстиції Вінницької області від 25 березня 2014 року.

Тобто позивач звернувся до суду з пропуском строку, що визначений статтею 99 КАС України.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Разом з тим, законодавством не встановлено перелік випадків, які можуть розцінюватись судом як поважні причини пропуску строків. На практиці суди в кожній конкретній справі самостійно визначають поважність таких причин.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що про реєстрацію права оренди земельної ділянки з СФГ "Калина" дізнався у березні 2016 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, іпотек, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №5636541 від 31.03.2016 року. Однак, про наміри ОСОБА_4 укласти договір оренди з СФГ "Калина" позивачу було відомо раніше.

Як пояснив в судовому засіданні представник СФГ "Калина" з моменту укладання державної реєстрації договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0065 між СФГ "Калина" та ОСОБА_4, орендар систематично на протязі дії договору нараховував орендодавцю, ОСОБА_4 орендну плату, зокрема за 2014 рік в сумі 1466,25 грн. з яких сплачено податку на 219,94 грн. та виплачено орендної плати 1246,31 грн., а за 2015 рік в сумі 2502,88 грн. яких сплачено податку на 575,43 грн., військовий збір 37,54 грн. та виплачено орендної плати 2089,91 грн.. Також на вказану земельну ділянку СФГ "Калина" фіксований сільськогосподарський податок за 2014 рік в сумі 19,99 грн., за 2015 рік в сумі 420,93 грн., а за І квартал 2016 року в сумі 75,77 грн. (а.с 44-45).

Однак, позивач знаючи про існування вказаного договору між ОСОБА_4 та СФГ "Калина", нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_4 за 2014 - 2015 роки не проводив взагалі.

Окрім того, 01 квітня 2015 року представником СФГ "Калина", представником ПП "Агрофірма "Відродження" та представником Чернявської сільської ради була проведена звірка використання земельних ділянок СФГ "Калина" та ПП "Агрофірма "Відродження" на якій було перевірено використання кожної земельної ділянки, які перебувають в оренді у кожного із господарств у відповідності до наявних у них договорів оренди. Результати даної перевірки були оформлені актом від 01 квітня 2015 року за підписом представників СФГ "Калина", ПП "Агрофірма "Відродження" та представником Чернявської сільської ради (а.с. 46).

У судовому засіданні представником третьої особи зазначено, що з моменту укладення та державної реєстрації договору оренди земельної ділянки між СФГ "Калина" та ОСОБА_4, орендар виконував умови договору та систематично нараховував орендну плату орендодавцю.

В той час як ПП "Агрофірма "Відродження" нарахування та виплату орендної плати ОСОБА_4 на виконання умов договору оренди землі за 2014-2015 роки не проводило.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції взагалі не розглядалось та не ставилось до розгляду питання щодо пропуску позивачем строку, передбаченого ст. 99 КАС України, звернення до суду.

А тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.

Виходячи із встановлених обставин, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення, не правильно вирішивши процесуальне питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду та не надавши належної правової оцінки клопотанню відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Статтею 205 КАС України встановлено, що розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі скасування судового рішення і залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

В силу ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, а адміністративний позов залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства "Калина" задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Агрофірма "Відродження" до Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства "Калина" про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Адміністративний позов приватного підприємства "Агрофірма "Відродження" до Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, селянського (фермерського) господарства "Калина" про визнання протиправним та скасування рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 грудня 2016 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7