Справа № 826/6447/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

23 листопада 2016 року 08:00 справа №826/6447/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1
третя особаПублічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит"
провизнання протиправними дії та стягнення коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі по тексту - позивач, ВАТ "Полтавський ГЗК") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 1, Фонд) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, Уповноважена особа, ОСОБА_1), в якому просить: 1) визнати незаконними дії відповідача 2 щодо обмеження права розпорядження коштами у сумі 163 483 715,03 грн. та 2 495 939,43 доларів США, які надійшли на рахунок ВАТ "Полтавський ГЗК" в Публічному акціонерному товаристві "Банк "Фінанси та кредит" після початку процедури виведення Фондом з ринку; 2) стягнути з Фонду 6 958 030,40 грн. в якості часткової компенсації майнової шкоди, завданої ВАТ "Полтавський ГЗК" неправомірними діями відповідача 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 травня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/6447/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Банк "Фінанси та кредит"), закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 21 липня 2016 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представники відповідачів та третьої особи проти позову заперечили; за спільним клопотанням представників сторін на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд встановив, що позивач змінив назву на Публічне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі по тексту - ПАТ "Полтавський ГЗК").

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між ВАТ "Полтавський ГЗК" (клієнт) та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (банк) укладено договір на розрахунково-касове обслуговування від 02 квітня 2007 року №211-07, відповідно до умов якого, банк відкриває клієнту поточні рахунки у національній та іноземній валюті та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

22 вересня 2015 року на рахунок ВАТ "Полтавський ГЗК" №8001 зараховані грошові кошти у розмірі 163 483 715,03 грн. в результаті здійснення обов'язкового продажу 75% надходжень в іноземній валюті.

Одночасно, на поточний рахунок позивача №8001 зараховані кошти у розмірі 2 495 393,43 доларів США як залишок суми надходження в іноземній валюті після здійснення обов'язкового продажу 75% надходжень в іноземній валюті.

Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 грудня 2015 року №230 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

22 жовтня 2015 року позивач подав до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" платіжні доручення №46346 та №630 про перерахування грошових коштів у розмірі 163 483 715,03 грн. та 2 495 393,43 доларів США, однак, 27 жовтня 2015 року вказані платіжні доручення повернуті банком без виконання.

Позивач вважає протиправними дії відповідача 2 щодо обмеження права позивача розпорядження коштами на власному рахунку з огляду на те, що такі кошти надійшли на рахунок ВАТ "Полтавський ГЗК" після запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", а тому на їх переказ не поширюються обмеження щодо задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку під час тимчасової адміністрації.

Відповідач 1 в письмовому запереченні проти позову зазначив, що на кошти, які надійшли на рахунок ВАТ "Полтавський ГЗК", поширюються обмеження, встановлені пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; вимоги позивача на суму 485 041 328,30 грн. включено до дев'ятої черги вимог кредиторів.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову вказав, що даний спір не підсудний адміністративному суду та просив закрити провадження у справі.

Третя особа письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду надала.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Як встановлено вище, в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" було запроваджено тимчасову адміністрацію та згодом ліквідацію, правовий статус та процедура яких регулюється Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до положень статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує один місяць. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 3 - 5 частини другої статті 39 цього Закону, тимчасова адміністрація може бути продовжена на строк до одного місяця. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 1 і 2 частини другої статті 39 цього Закону, строк тимчасової адміністрації може бути продовжений на п'ять днів з припиненням не пізніше дня отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з частиною першою статті 36 України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів,бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Як встановлює пункт 1 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з частиною шостою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України; сплати регулярного збору до Фонду; витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку; виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги по вагітності та пологах, що надійшли на спеціальний рахунок у банку, відкриття якого передбачено законодавством України для юридичної особи, починаючи з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку; здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Таким чином, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як зазначено відповідачем 1 та не заперечується позивачем, грошові кошти, заявлені ВАТ "Полтавський ГЗК" до повернення, надійшли до ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" 17 вересня 2015 року п'ятьма переказами на загальну суму 9 983 757,53 доларів США; станом на кінець робочого дня 17 вересня 2015 року залишок коштів на кореспондентському рахунку банку складав 288 776,77 доларів США, а на початок 18 вересня 2015 року залишок складав 288 776,77 доларів США, а вже на кінець робочого дня 18 вересня 2015 року залишок становив 404 822,95 доларів США, яким залишився станом на 22 вересня 2015 року.

Крім того, відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 03 вересня 2015 року №581 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" (далі по тексту - Постанова №581), надходження в іноземній валюті за переказами від 17 вересня 2015 року на користь позивача підлягали обов'язковому продажу банком у розмірі 75%.

Відповідно до вимог пункту 2 Постанови №581 уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 "Розподільчі розрахунки суб'єктів господарювання".

У відповідності до Плану розрахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року, рахунок 2603, на який були зараховані суми переказів, визначається як "Розподільчий розрахунок суб'єкта господарювання" і відноситься до розділу 26 "Кошти клієнтів банку" класа 2 "Операції з клієнтами".

При цьому, подальше зарахування коштів на клієнтський рахунок з розподільчого рахунку 2603 з урахуванням вимог щодо обов'язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті не є самостійною фінансовою операцією, а є внутрішньобанківською операцією, яка здійснюється банком самостійно без доручення клієнта.

Таким чином, кошти на рахунок ВАТ "Полтавський ГЗК" надійшли 17 вересня 2015 року, а в той же час постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №171 запроваджено тимчасовому адміністрацію в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" строком на три місяці, а відтак, на заявлені позивачем до повернення кошти поширюються обмеження встановлені частиною 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом з тим, за визначенням пункту 54 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кредитором банку може бути юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, оскільки ВАТ "Полтавський ГЗК" має на рахунку, відкритому в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" залишок грошових коштів, які бажає повернути, він вважається кредитором банку.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частина п'ята статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Частина друга статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

41) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: 1) виконує повноваження органів управління банку; 2) приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; 3) складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду; 4) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; 5) у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; 6) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 7) заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; 8) передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, які підлягають обов'язковому зберіганню; 9) виконує повноваження, які визначені частиною другою статті 37 цього Закону; 10) здійснює відчуження активів і зобов'язань банку в разі, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

З наведених норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вбачається, що кредитори банку можуть заяви про свої вимоги до банку, що ліквідується, шляхом подання відповідної заяви уповноваженій особі Фонду протягом строку, встановленого частиною п'ятою статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та задовольнити свої вимоги у порядку черговості відповідно до статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до частини шостої статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином, вимоги ВАТ "Полтавський ГЗК" по поверненню коштів, розміщених на рахунку у банку, який знаходиться на стадії ліквідації, є кредиторськими вимогами, що підлягають погашенню у порядку, передбаченому статтями 45, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що згідно з довідкою ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" від 22 квітня 2016 року №9-071352/5518 ВАТ "Полтавський ГЗК" визнано кредитором ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на суму 485 041 328,30 грн. та вказані вимоги включено до дев'ятої черги вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачає можливості стягнення з Фонду грошових коштів поза межами процедури акцептування кредиторських вимог.

Щодо посилань позивача про необхідність стягнення з Фонду грошових коштів в якості відшкодування майнової шкоди суд зазначає про наступне.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання такої відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Разом з тим, у межах спору не встановлено завдання відповідачем 1 шкоди ПАТ "Полтавський ГЗК" на суму 6 958 030,40 грн., що виключає можливість застосування до нього відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Полтавський ГЗК" про визнати незаконними дій Уповноваженої особи та з Фонду грошових коштів нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" задоволенню не підлягає.

В частині клопотання відповідача 2 про закриття провадження у справі та підсудності даного спору адміністративному суду, суд вважає за необхідне вказати на таке.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що уповноважена особа Фонду діє від імені та у межах повноважень Фонду, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку.

Отже, виконуючи функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі під час тимчасової адміністрації, Уповноважена особа діє як суб'єкт владних повноважень, що, у свою чергу, спростовує доводи клопотання відповідача 2 про необхідність закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів".

Так, у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Публічному акціонерному товариству "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко