Справа № 813/3255/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року № 813/3255/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Василько А.В.,

за участю:

представника позивача - Бойко Н.І., згідно посвідчення,

представника відповідача - Доскіч І.В., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області (далі - Щирецька селищна рада, відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо невжиття жодних заходів до розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів;

- визнати протиправною бездіяльність Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо невжиття заходів до розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення;

- зобов'язати Щирецьку селищну раду Пустомитівського району Львівської області вжити відповідно до вимог чинного законодавства заходи щодо розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів;

- зобов'язати Щирецьку селищну раду Пустомитівського району Львівської області відповідно до вимог чинного законодавства України щодо розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, забезпечити проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року "Про затвердження Списку історичних населених місць України", з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України "Про охорону культурної спадщини" затверджено Список історичних населених місць України, до якого включено і смт. Щирець Львівської області, та зобов'язано Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики разом з обласними державними адміністраціями затвердити науково-проектну документацію з визначення меж історичних ареалів населених місць, включених до зазначеного Списку. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць" передбачено, що Міністерству культури і мистецтв, Державному комітетові будівництва, архітектури та житлової політики разом з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування забезпечити протягом 2002-2004 років визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць; затвердити до 2005 року правила охорони та використання історичних ареалів населених місць. Пунктом 16 вказаного Порядку передбачено, що для кожного історичного ареалу визначаються режим використання і конкретні обмеження господарської діяльності на його території, які встановлюються правилами охорони та використання історичних ареалів населених місць. Правила охорони та використання історичних ареалів населених місць повинні враховуватися під час розроблення місцевих правил забудови. Розроблення місцевих правил забудови є першочерговим для міст, що включені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Для зазначених міст місцеві правила забудови затверджуються відповідними радами за погодженням з Мінкультури, Держбудом чи уповноваженими ними органами охорони культурної спадщини. Однак, всупереч вищенаведеним вимогам, згідно з інформацією Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 290 від 26.07.2016 року, межі сторичного ареалу смт. Щирець не визначено. У зв'язку з чим, заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3звернувся з даним позовом до суду.

Представник прокуратури в судовому засіданні вимоги, що викладені у позовній заяві, підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Свою позицію виклала у письмових запереченнях на адміністративний позов, поданих через канцелярію суду 24.10.2016 року, суть яких зводиться до наступного. 26.07.2016 року Щирецькою селищною радою було надано відповідь керівнику Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратури №3 за № 290, відповідно до якої станом на 25.07.2016 року документація із землеустрою на об'єкти кульної спадщини не виготовлена, інвентаризація земель не проведена, межі історичного ареалу не затверджені, рішення про відведення історичного ареалу смт Щирець до земель істотко культурного призначення не приймалося. Однак, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково - проектною документацією під час розроблення історико - архітектурних опорних планів відповідних населених пунктів. Історико - архітектурний опорний план розробляється на основі комплексних досліджень усієї території населеного місця та його найближчого оточення. Розроблення містобудівної документації є першочерговим для населених пунктів, які включені до Списку історичних населених місць України, до якого безпосередньо включено і смт. Щирець. Тому, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць" Щирецькою селищною радою було виготовлено науково - проектну документацію. 23.04.2016 року вищевказана науково - проектна документація направлена на розгляд та погодження в Міністерство культури України і станом на день розгляду справи в суді відповіді від Міністерства культури України не надходило. Представник зазначила, що після погодження Міністерством культури України науково - проектної документації "Складання історико - архітектурного опорного плану, встановлення меж історичного ареалу та проекту зон охорони смт. Щирець Львівської області" дана документація буде подана на затвердження сесії Щирецької селищної ради, а згодом і буде проведено виготовлення документації із землеустрою на об'єкти культурної спадщини та винесення в натурі меж історичного ареалу та зони регульованої забудови. Підсумовуючи наведене, представник відповідача зазначила, що в діях відповідача немає жодних порушень норм чинного законодавства, адже діяння Щирецької селищної ради були вчинені в порядку черговості згідно чинного законодавства України. Тому, позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи та фактичні обставини справи, дійшов висновку позовні вимоги задовольнити частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, Львівською місцевою прокуратурою №3 вивчалося питання збереження та використання об'єктів культурної спадщини на території смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області.

Листом № 04/19-710 вих. 16 від 21.07.2016 року було скеровано на адресу Щирецької селищної ради вимогу про надання інформації, в якій Львівська місцева прокуратура №3 запитувала:

- чи виготовлена документація із землеустрою на об'єкти культурної спадщини у тому числі щодо винесення в натурі меж історичного ареалу та його зони регульованої забудови;

- чи проведена інвентаризація земель в межах історичного ареалу смт Щирець;

- чи встановлені і затверджені межі історичного ареалу та зони регулювання забудови смт. Щирець;

- чи приймались радою рішення щодо віднесення історичного ареалу смт Щирець до земель історико - культурного призначення.

З відповіді відповідача № 290 від 26.07.2016 року вбачається, що станом на 25.07.2016 року документація із землеустрою на об'єкти культурної спадщини не виготовлена, інвентаризація земель не проведена, межі історичного ареалу не затверджені, рішення про віднесення історичного ареалу смт. Щирець до земель історико - культурного призначення не приймалося.

У зв'язку з невиконанням Щирецькою селищною радою вимог постанови Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць", Львівська місцева прокуратура №3 звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даної справи, суд керувався наступним.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про землеустрій", Законом України "Про охорону культурної спадщини" та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно із ст. 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельне законодавство базується на принципі забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного і історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (ст. 21 ЗК України).

Згідно ст. ст. 53, 54, 150 ЗК України, до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній і приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. Землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель.

Земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об'єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об'єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов'язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 53, 54, 122 ЗК України на органи місцевого самоврядування покладено обов'язок щодо організації землеустрою та визначено порядок використання земель історико-культурного призначення, що здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до вимог ст.ст. 4, 22 Закону України "Про землеустрій", суб'єктами землеустрою є землевласники та землекористувачі; землеустрій проводиться на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Законом України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що з метою захисту традиційного характеру середовища окремих пам'яток, їх комплексів (ансамблів), історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій навколо них мають встановлюватися зони охорони пам'яток: охоронні зони, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару.

Межі та режими використання зон охорони пам'яток визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються відповідним органом охорони культурної спадщини.

Порядок визначення та затвердження меж і режимів використання зон охорони пам'яток та внесення змін до них встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини.

На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (ст. 32 Закону).

Відповідно до ст. 34 зазначеного Закону, території пам'яток, охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні території належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Крім того, вказаний Закон визначає певний статус, правовий режим використання та захист для кожного виду об'єктів культурної спадщини.

Статтею 2 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено види об'єктів культурної спадщини, серед яких археологічні, історичні, об'єкти архітектури та містобудування, ландшафтні.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо невжиття жодних заходів до розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів, суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 878 від 26.07.2001 року "Про затвердження Списку історичних населених місць України" з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України "Про охорону культурної спадщини", затверджено Список історичних населених місць України, до якого включено і смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України №318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць" передбачено, що Міністерству культури і мистецтв, Державному комітетові будівництва, архітектури та житлової політики: разом з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування забезпечити протягом 2002-2004 років визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць; затвердити до 2005 року правила охорони та використання історичних ареалів населених місць.

Пунктом 16 цього ж Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць передбачено, що для кожного історичного ареалу визначаються режим використання і конкретні обмеження господарської діяльності на його території, які встановлюються правилами охорони та використання історичних ареалів населених місць.

Правила охорони та використання історичних ареалів населених місць повинні враховуватися під час розроблення місцевих правил забудови. Розроблення місцевих правил забудови є першочерговим для міст, що включені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Для зазначених міст місцеві правила забудови затверджуються відповідними радами за погодженням з Мінкультури, Держбудом чи уповноваженими ними органами охорони культурної спадщини.

Таким чином, земельні ділянки в межах історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та його охоронна зона фактично належать до земель історико-культурного призначення.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1094 року "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення" визначено, що замовником проекту землеустрою може бути землевласник або землекористувач та проект розробляється відповідно до завдання, затвердженого замовником, який є невід'ємною частиною договору про розроблення проекту землеустрою.

Зокрема, згідно з п. п. 4, 10 "Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення" замовником проекту землеустрою може бути сільська, селищна, міська рада, яка в подальшому його і затверджує.

З метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються не за цільовим призначенням, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття у зв'язку з цим відповідних рішень органами місцевого самоврядування, проводиться інвентаризація земель (ст. 35 Закону України "Про землеустрій").

Оскільки основним користувачем земельних ділянок в межах історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області є Щирецька селищна рада, саме до її компетенції віднесено забезпечення організації здійснення землеустрою, зокрема, встановлення меж земельних ділянок та історичного ареалу на місцевості, та віднесення земель в межах історичного ареалу до земель історико-культурного призначення.

Матеріалами справи підтверджується, що Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області не прийнято жодних рішень щодо віднесення історичного ареалу смт. Щирець до земель історико-культурного призначення, а також не ведеться робота щодо винесення в натурі меж історичного ареалу та його зони регульованої забудови.

Вказане підтверджується наявним в справі листом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 290 від 26.07.2016 року.

Водночас, судом встановлено, що Щирецька селищна рада є замовником науково - проектної документації "Складання історнико - архітектурного опорного плану встановлення меж історичного ареалу та проекту зон охорони смт. Щирець Львівської області". Вказану документацію було розроблено малим приватним підприємством "Архітектурна майстерня "Симетрія" в 2013 році на підставі договору № 2013-01 від 01.04.2013 року з відповідачем.

23.04.2016 року виготовлений історико - архітектурний опорний план, науково -проектна документація із встановлення меж та режимів використання зон охорони пам'яток та історичного ареалу направлені на розгляд та погодження до Міністерства культури України.

Станом на дату розгляду справи відповіді від Міністерства культури України в адресу Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області не надходило.

Суд зазначає, що обов'язок щодо виготовлення науково - проектної документації покладений був на відповідача постановою Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць", проте жодних дій на виконання вимог зазначеної постанови відповідачем тривалий час (до 2013 року) не вчинялось.

На запитання головуючого судді про причини бездіяльності у виконанні постанови Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць" представник відповідача відповіді не надав, лише зазначив, що договір на виготовлення науково - проектної документації Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області було укладено лише після вимоги відділу Держземагентства.

Отже, судом встановлено тривале невиконання відповідачем вимог чинного законодавства, що регулює встановлення і дотримання історичних ареалів населених місць.

Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, крім іншого, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо невжиття жодних заходів до розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо своєчасного вжиття заходів до розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів.

В іншій частині позовної вимоги слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо невжиття жодних заходів до розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення, незабезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення, суд зазначив наступне.

Як уже зазначалося вище, відповідачем виготовлено науково - проектну документацію "Складання історико - архітектурного опорного плану встановлення меж історичного ареалу та проекту зон охорони смт. Щирець Львівської області".

Станом на дату розгляду вказаної справи, науково - проектна документація перебуває на розгляді та погодженні в Міністерстві культури України.

Представник відповідача наголосила, що подальшим кроком після погодження науково - проектної документації в міністерстві буде виготовлення документації із землеустрою на об'єкти культурної спадщини та винесення в натурі меж історичного ареалу та зони регульованої забудови згідно рішення Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області.

Суд зазначає, що вказана вимога є похідною від попередньої.

Тому, задовольняє її також в частині, а саме - визнання протиправною бездіяльності щодо вжиття заходів до забезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

В іншій частині позовної вимоги слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача вжити відповідно до вимог чинного законодавства заходи щодо розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів, суд зазначив те, що такі заходи відповідачем вживалися частково, однак з значним необґрунтованим зволіканням.

Тому, суд вважає за необхідне дану позовну вимогу задовольнити, як і попередні частково, в частині зобов'язання відповідача вжити заходів до погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів, адже на даний час цього ще зроблено.

В іншій частині позовної вимоги слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України щодо розроблення проекту землеустрою з організації та встановлення меж території історико-культурного призначення забезпечити проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення, то така підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Оскільки основним користувачем земельних ділянок в межах історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області є Щирецька селищна рада, то саме до її компетенції віднесено забезпечення організації здійснення землеустрою, зокрема, встановлення меж земельних ділянок та історичного ареалу на місцевості, та віднесення земель в межах історичного ареалу до земель історико-культурного призначення.

Крім того, правовий аналіз вищезазначених норм Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов'язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 9 КАС України, передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За наслідком розгляду справи судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з тривалим зволіканням виконання постанови Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 року "Про затвердження Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць" Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області, останньою не вжито заходів щодо погодження науково - проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець, відтак не встановлено меж території історико - культурного призначення смт. Щирець та не винесено їх в натурі, не віднесено в межах такого ареалу земель до земель історико-культурного призначення.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо своєчасного вжиття заходів до розроблення та погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів.

Визнати протиправною бездіяльність Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області щодо вжиття заходів до забезпечення проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

Зобов'язати Щирецьку селищну раду Пустомитівського району Львівської області відповідно до вимог чинного законодавства України вжити заходи щодо погодження науково-проектної документації з визначення меж історичних ареалів смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області, встановлення меж та режимів використання історичних ареалів.

Зобов'язати Щирецьку селищну раду Пустомитівського району Львівської області відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж історичного ареалу смт. Щирець Пустомитівського району Львівської області та закріплення їх в натурі (на місцевості) і віднесення в його межах земель до земель історико-культурного призначення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 05.12.2016 року

Суддя Потабенко В.А.