Справа № 284/443/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Діброва О.В.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"30" листопада 2016 р. Справа № 284/443/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Народицького районного суду Житомирської області від "26" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в якому просила зобов'язати відповідача з 01 січня 2016 року відновити виплату їй пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що з квітня 1999 року вона перебувала на обліку у відповідача, як отримувач пенсії призначеної за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Однак, з 01 січня 2016 року виплату пенсії припинено у зв'язку із внесенням змін до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими тимчасово припинено виплату пенсій у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Вважає, що тимчасове обмеження щодо виплати пенсії втратило свою силу, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому обмеження щодо тимчасового зупинення виплати пенсії на неї не поширюються.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 26.10.2016 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови у виплаті пенсії протиправною та зобов'язання з 01 січня 2016 року відновити виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працює на посаді в.о. начальника Народицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 21.04.1999 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01 січня 2016 року відповідачем припинено виплату позивачу зазначеної вище пенсії у зв'язку із внесенням змін до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими було тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, припинено виплату пенсій у період роботи особи на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Зазначені обставини підтверджуються листом відповідача №591/02.2 від 27 липня 2016 року та довідкою Народицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №711-15/2016/1784 від 27 липня 2016 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач станом на 01 січня 2016 року й по даний час працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а тому відповідач діяв відповідно до норм законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу першого Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015р внесено зміни у частину першу статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з яких:

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року:

особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" ( з урахуванням змін, внесених Законом України №911, які набрали чинності з 01 січня 2016 року),тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, припинення права на отримання пенсії пов'язано не з роботою на посаді, яка дає право на призначення пенсії, а лише з самим фактом роботи на посаді та умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016р.

З аналізу наведених норм слід зробити висновок, що особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто, у разі визнання неконституційним Конституційним Судом України Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015р., цей закон втратить чинність з дня ухвалення рішення про його неконституційність.

При цьому колегія суддів зазначає, що на час розгляду справи норми Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII від 24.12.2015р. в частині внесення змін до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не було визнано неконституційним, тобто спірні відносини у 2016 році врегульовано саме цим законом.

Беручи до уваги наведене, а також те що позивач продовжує працювати на посаді, яка віднесена до державної служби, призначена їй пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року до звільнення не виплачується.

Оскільки вказані норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012р. №3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У відповідності до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, припиняючи ОСОБА_3 пенсію з 01.01.2016 року на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Народицького районного суду Житомирської області від "26" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

- ,