Справа № 805/3167/16-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. Справа №805/3167/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

10 год. 11 хв. вул. Добровольського, 1, м. Слов'янськ

зал судового засідання 106

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Пидоненко Д.А. розглянувши у вдкритому судовому засіданні адміністративну за позовом ОСОБА_1 м.Краматорськ

до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області

про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11 серпня 2016 року за № на суму 10000 грн.

За участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1

від відповідача: Кравченко В.О. - за довір.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11 серпня 2016 року за № на суму 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем 11 серпня 2016 року на підставі акту про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 18.07.2016 року №24/05/10/40/НОМЕР_1 було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №, яким зобов'язано ОСОБА_1 сплатити штраф у розмірі 10000 грн. Позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 11 серпня 2016 року за № на суму 10000 грн. та просить суд скасувати його.

Позивач просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача надав до судового засідання заперечення до позовної заяви відповідно до яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, зареєстрован 04.11.2015 року як фізична особа - підприємець та має ліцензію на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Приписами п. 222.4 ст. 222 Податкового кодексу України визначено, що контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які здійснюють роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів, здійснюють контролюючі органи.

06 липня 2016 року начальником Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області складено наказ за №204 про проведення фактичної перевірки, відповідно змісту якого керуючись пп.19-1.114 пп.19-1.1.16, пп.19-1.1-19, пп.19-1.1.20, пп.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4, пп.20.1.6, пп.20.1.9, п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, Законом України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» наказано провести перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 08.07.2016 року тривалістю 10 діб з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до пункту 80.5. статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

08 липня 2016 року головними державним ревізорами Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС на підставі направлень №181 та 182 від 08 липня 2016 року та наказу від 06.07.2016 року №204 було проведено фактичну перевірку у торгівельному павільйоні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перед початком перевірки відповідачем була здійснена контрольна розрахункова операція, в ході якої було встановлено роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, а саме: факт продажу 06 липня 2016 року пачки цигарок «LD Super Slims Pink» за ціною 16 грн., яка є вищою за встановлену максимальну роздрібну ціну на тютюнові вироби, вказану виробником на пачці в розмірі 15 грн. (з урахуванням 5% акцизного податку максимальна роздрібна ціна на такі цигарки не повинна перевищувати 15,75 грн.). Реалізацію тютюнового виробу здійснила продавець торгівельного павільйону ОСОБА_3, якою було видано чек на суму 14 грн.

За фактом контрольної розрахункової операції перевіряючими було складно акт від 08.07.2016 року, де також зазначено, що чек було видано на суму 14 грн., хоча фактично пачку сигарет реалізовано за 16 грн. Акт був підписаний позивачем та продавцем.

Позивач не погодившись з діями посадових осіб звернувся до начальника Державної податкової інспекції у м. Дружківка зі скаргою від 15.07.2016 року.

Щодо посилання позивача на безпідставність проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України (висловлену в постанові від 24.12.2010 року), саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами статті 67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

За результатами перевірки державними ревізорами фіскальної служби складено акт №24/05/10/40/НОМЕР_1 від 18.07.2016 року, яким зафіксовано порушення позивачем статті 11-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон України №481/95-ВР).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято відносно позивача рішення від 11 серпня 2016 року №, яким до ОСОБА_1 на підставі акту фактичної перевірки та відповідно до ст.17 Закону України №481/95-ВР застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 10000 грн.

Спірні правовідносини, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №481/95, тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування

Статтею 11-1 Закону №481/95 передбачено, що встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону, щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року затверджено Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону №481/95-ВР.

Так, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (п. 5 Порядку №790).

Отже, як вбачається з акту перевірки та пояснень представника відповідача у справі, на момент перевірки встановлено, що на реалізації в торгівельному павільйоні знаходились тютюнові вироби, в тому числі й сигарети «LD Super Slims Pink», пачку яких, працівник відповідача до початку перевірки при здійснені контрольної розрахункової операції придбав за ціною 16 грн. (максимальна роздрібна ціна з урахуванням акцизного податку (5%) складає 15,75 грн.). При цьому, продавцем торгівельного павільйону було роздруковано та видано фіскальний чек № від 08.07.2016 року на суму 14 грн.

В своїх поясненнях, наданих до суду, представник відповідача зазначив, що виробником пачки «LD Super Slims Pink», яка була придбана під час контрольної розрахункової операції є Публічне акціонерне товариство «Джей Ті Інтернешнл Україна», дата виготовлення на пачці зазначена 05.06.2016 року, максимальна роздрібна ціна зазначена на пачці - 15 грн., що так само підтверджується інформацією на офіційному сайті ДФС України, де вказано, що максимальна роздрібна ціна на вказані сигарети станом на 01.06.2016 року складає 15 грн.

В поясненнях продавця торгівельного павільйону ОСОБА_3, що знаходяться в матеріалах справи, також йдеться про те, що вона 08 липня 2016 року продала перевіряючим сигарети за ціною 14 грн., при цьому позивачем у своїх запереченнях до акту, зазначається про те, що фактично продавець помилково продала товар за ціною 14 грн., замість потрібних 15 грн., що є протиріччям та ставить під сумнів правдивість їх пояснень.

Доводи позивача про те, що у відповідача не має крім акту перевірки ніяких фактичних доказів, не звільняє останнього від відповідальності, оскільки акт є носієм доказової інформації про виявлені податковим органом під час проведення перевірки порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Проаналізувавши положення податкового законодавства, які регулюють умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, суд зауважує, що всі дії зазначені в законодавстві контролюючим органом були здійсненні, а отже дії відповідача є правомірними.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем правомірно та у відповідності до приписів чинного законодавства застосовано до позивача штрафну санкцію у розмірі 10000грн. за порушення приписів ст.11-1 Закону №481/95.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, у зв'язку з тим, що відповідачем доведено правомірність висновків акту перевірки та, відповідно, правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 11 серпня 2016 року за № на суму 10000 грн. - відмовити.

Вступну та резолютивну частини постанови складено та підписано у нарадчій кімнаті 29 листопада 2016 року

Повний текст постанови буде складено та підписано 02 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.