Справа № 683/2353/16-а
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2353/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Старокостянтинів

Cуддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого на підставі доручення діє ОСОБА_2, до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

В вересні 2016 року ОСОБА_1, від імені якого на підставі доручення діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо виплати йому у 2016 році щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій. Свої позовні вимоги мотивує тим, що як учасник бойових дій має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Так, у відповідності до ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій щорічно до 05 травня має виплачуватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Оскільки мінімальна пенсія за віком в Україні станом на 05 травня 2016 року становить 1130,00 грн., тому у 2016 році відповідач повинен був виплатити йому дану допомогу в розмірі 5650 грн, натомісь йому було виплачено 920 грн. З врахуванням викладеного просить визнати такі дії відповідача протиправними, зобов'язати його здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік, як учаснику бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, визначених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», враховуючи раніше виплачену суму грошової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-2 КАС України відповідачем подано заперечення проти позову, де зазначено, що виплату разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року позивачу, як учаснику бойових дій, здійснено у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Тлумачення позивачем даних правових норм не відповідає змісту Рішенню Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, якими передбачаються можливість та механізм корегування (порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України) через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів, з метою збереження балансу інтересів суспільства та ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, яка визначає, що бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом про Державний бюджет України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд оцінивши повідомлені сторонами обставинами, приходить до висновків про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 23 червня 2015 року Хмельницьким ОВК.

За змістом листа управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради за № 05/2606/16 від 29 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 у 2016 році було виплачено щорічну разову грошову допомогу до 05 травня, як учаснику бойових дій, у розмірі 920 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України №141 від 02 березня 2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Положеннями частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року у справі № 1-11/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, - Кабінет Міністрів України уповноважений встановлювати розмір соціальних виплат.

Також Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року у справі № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції Україниє найважливішою функцією держави.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», викладені в новій редакції положення частини 5статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до яких щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України у справі № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними. Отже, починаючи з 22 травня 2008 року, відновлено дію частину 5статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір грошової допомоги учасникам бойових дій має становити п'ять мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, згідно п. 63 (І) Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнений пунктом 26, яким установлено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13,14 ,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалося.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 05 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики України, шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по - різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 05 травня учасникам бойових дій.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі № 18/183-97 про набуття чинності Конституцією України зазначив про те, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини 3 статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Тому за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Отже, відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу одноразової допомоги до 05 травня, діяв відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», (чинного з 01 січня 2015 року), та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань".

При вирішенні спору суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України по аналогічній категорії справ (зокрема, ухвала від 19 лютого 2016 у справі № К/800/4176/16 (№ 753/13867/15-а).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для визнання дій відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 05 травня в 2016 році протиправними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Так як позивач звільнений від сплати судових витрат, то понесені судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України у відповідності до положень частини 5 статті 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, на підставі ст. ст. 19, 46, 150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02 березня 2016 року, «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»,

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, від імені якого на підставі доручення діє ОСОБА_2, до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя