Справа № 623/2574/16-а
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р.Справа № 623/2574/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Калитки О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.10.2016р. по справі № 623/2574/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд визнати неправомірними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідки про складові заробітної плати, що використовується для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям; визнати неправомірними та протиправними дії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови перерахунку розміру пенсії та зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії та її виплату, з врахуванням підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 30.12.2007 року вона отримує пенсію за віком. 22.09.2016р. звернулась до відповідача з вимогою видати довідку про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям та провести перерахунок пенсії, однак згідно листів від 23.09.2016р., 26.09.2016р.№249/О-14, №250/О-14 їй було відмовлено у видачі довідки та перерахунку пенсії, оскільки в законодавство були внесені зміни. Дану відмову вважає необґрунтованою у зв'язку із чим звернулася до суду.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.10.2016 року у справі № 623/2574/16-а відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання неправомірними та протиправними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та її виплату.

Позивач не погодилася із рішенням суду та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав письмові заперечення, в яких вказав, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а справу розглядати без його участі.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, позивач з 30 грудня 2007 року одержує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

У зв'язку з підвищенням заробітної плати та з метою здійснення перерахунку пенсії 22.09.2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про отримання довідки про зарплату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Відповідно до довідки №9927/14-04 Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 17.10.2016 ОСОБА_1 працювала в Управлінні Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, заробітна плата за посадою головного спеціаліста відділу з виплати пенсій управління, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01.12.2015 року становить: посадовий оклад - 1723 грн., надбавка за ранг 55 грн., надбавка за вислугу років 533,40 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 808,99 грн., премія 1003,36 грн.

22.09.2016р. позивач звернулася до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про видачу довідки про заробітну плату, що надається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Згідно листа Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №250/О-14 від 26.09.2016р. відмовлено позивачу в наданні довідки у зв`язку з відсутністю порядку визначення заробітної плати для її заповнення.

22.09.2016р. позивач звернулася до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії.

Згідно листа Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за №249/О-14 від 23.09.2016р. позивачу відмовлено в проведенні відповідного перерахунку, оскільки згідно зі статтею 37-1 Закону України "Про державну службу" умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" перерахунок пенсії державним службовцям не передбачений.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії з солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплачується за рахунок коштів

Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Згідно ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

У відповідності до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 30.12.2007 року.

Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 37-1 Закону України "Про державну службу" і викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Законом України від 02.03.2015 № 213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України "Про державну службу".

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії".

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" втратила чинність.

Крім цього, форми довідок про заробітну плату (затверджені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1), які надавалися для проведення перерахунку пенсії, виключені постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для видачі довідки про заробітну плату для перерахунку пенсій відповідно до норм законодавства немає.

Крім того, Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначених пенсій державним службовцям.

З набранням чинності Закону № 889-VІІІ стаття 37-1 Закону "Про державну службу" № 3723-XII втратила чинність, за виключенням статті 37 цього Закону щодо призначення пенсій окремим категоріям осіб.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 01.01.2007 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 01.01.2007 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 22.09.2016 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.10.2016 року у справі № 623/2574/16-а відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.10.2016р. по справі № 623/2574/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 05.12.2016 р.