Справа № 802/1233/16-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1233/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

29 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л.В.,

представника позивача: Желіховського В.М.

представника відповідача: Зюбанова В.В.

представника відповідача: Кочута О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гервін" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Гервін" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представники відповідача доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та за обставин викладених в ній просили суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що посадовими особами Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Гервін" з питань дотримання вимог податкового законодавства під час проведення фінансово-господарських розрахунків з ПП "Білдінг стаф" за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Результати перевірки оформлені актом № 420/1401/13315739 від 14.04.2016 року, згідно якого встановлено порушення п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього за 2014 рік на суму 187 647 грн., п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 208 496 грн., в тому числі: за квітень 2014 року на суму 99 706 грн., за травень 2014 року на суму 108 790 грн.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки, позивач подав заперечення до контролюючого органу.

Листом Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 29.04.2016 року № 20937/10/02-28-14-01 висновки акту перевірки № 420/1401/13315739 залишено без змін.

10.05.2016 року на адресу ТОВ "Гервін" надійшли податкові повідомлення-рішення від 06.05.2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 234 559 грн., з яких 187 647 грн. - податкове зобов'язання та 46 912 грн. - штрафні (фінансові) санкції, № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 260 620 грн., з яких 208 496 грн. - основний платіж та 52 124 грн. - штрафні санкції.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ТОВ "Гервін" оскаржило їх до Головного управління ДФС у Вінницькій області та Державної фіскальної служби України.

Рішеннями ГУ ДФС у Вінницькій області від 08.06.2016 року № 1008/10/02-32-10-01 та Державної фіскальної служби України від 11.08.2016 року № 17377/6/99-99-11-01-01-25 вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями податкових органів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, контролюючим органом складено акт № 420/1401/13315739 від 14.04.2016 року, висновки якого стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 06.05.2016 року № та № .

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1 ст. 139 ПК України ТОВ "Гервін" віднесено до складу витрат операційної діяльності, в тому числі: собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), вартість послуг без підтвердження реальності здійснення господарських операцій по ПП "Білдінг стаф" всього на суму 1 042 480 грн.

В порушення п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України ТОВ "Гервін" завищило суму податкового кредиту на загальну суму 208 496 грн., в тому числі: за квітень 2014 року на суму 99 706 грн., за травень 2014 року на суму 108 790 грн., без підтвердження реальності здійснення господарських операцій по участі у комплексі робіт з надання паспортизації та повторного обстеження об'єктів в областях західної та центральної України.

За період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року ТОВ "Гервін" задекларовано податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 77 939 грн.

В силу п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України встановлено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством "Київстар Дж.Ес.Ем." та товариством з обмеженою відповідальністю "Гервін" укладено договір підряду на паспортизацію антенних споруд та розробки проектів підсилення на об'єктах ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." № 17672 від 12.10.2010 року. Згідно вказаного договору підрядник зобов'язується від імені та за доручення замовника виконати згідно з заявками та/або завданнями замовника, комплекс робіт, перелік яких наведено у п. 1.2 договору, зокрема проведення детального обстеження конструкцій АС, яке загалом складається зі збору та аналізу технічної документації, загального огляду стану конструкцій, уточнення конструктивних схем навантажень тощо, надати замовнику звіт з обстеження ("Звіт"), паспорт технічного стану АС ("Паспорт") та в разі необхідності виконати розробку проектної документації з підсилення АС, надалі в цілому - "Роботи" по кожній окремій АС згідно з окремими додатковими угодами до цього договору, в обумовлені договором та додатковими угодами до нього строки, а також ліквідовувати за свій рахунок можливі недоліки та невідповідповідності, що виникли з вини підрядника та були виявлені у ході прийняття робіт. Роботи виконуються у строки, які вказуються у додаткових угодах до договору.

Згідно додатку №1 до вказаного договору, сторони узгодили перелік та вартість робіт, що виконуються підрядником згідно з цим договором, а саме: обстеження, розрахунок та підготовка висновків щодо технічного стану АС з наданням звіту, виготовлення паспорту технічного стану, розробка проектної документації підсилення/реконструкції АС, внесення змін та доповнень в паспорт після виконання робіт, вказаних в проектній документації по реконструкції АС.

Відповідно до додаткової угоди № 17672 від 31.10.2013 року термін дії договору підряду № 17672 від 12.10.2010 року встановлено до 31.12.2014 року.

Виконання робіт, вказаних у договорі підряду та додатковій угоді підтверджується звітом № 17672-230/14 "Дослідження та обстеження, оцінка технічного стану антенних опор базових станцій ПрАТ "Київстар", паспортом технічного стану та пояснювальною запискою до перевірочного розрахунку існуючої антенної опори ПрАТ "Київстар" висотою 32,200 м. в с. Нова Гребля Жашківського району Черкаської області від 19.05.2014 року, актами здачі-приймання виконаних робіт за період квітень-червень 2014 року, графіками надходження грошей від ПрАТ "Київстар" (паспортизація) за квітень-травень 2014 року.

На виконання укладених із ПрАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." угод, ТОВ "Гервін" замовляло у ПП "Білдінг стаф" окремі послуги за наступними договорами: № 24/03/БС від 24.03.2014 року; № 25/03/БС від 25.03.2014 року; № 29/04/БС від 29.04.2014 року; № 30/04/БС від 29.04.2014 року;

Виконання умов вказаних договорів підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2014 року, 30.05.2014 року, податковими накладними № 2991, 2992 від 30.04.2014 року, № 2951, 2952 від 30.05.2014 року (а.с. 75-82).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено, що усі надані первинні документи складені у відповідності до вказаних норм Закону та під час здійснення господарської операції. Їх зміст підтверджує, реальність господарських операцій між ТОВ "Гервін" та ПП "Білдінг стаф" щодо паспортизації та повторного обстеження об'єктів в областях центральної і західної України із зазначенням дати проведення операції, об'єкта, суми, сплаченої за проведені роботи в тому числі з ПДВ.

Крім того, під час проведеної перевірки ТОВ "Гервін" податковим органом встановлено, що підприємство ПП "Білдінг стаф" відповідно до АІС "Податковий блок", має основний вид діяльності "Організація будівництва будівель", юридична адреса: 65009 Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н, вул. Кленова, буд. 2-А, кв. (офіс) 11-Н, зареєстроване ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській обл. Стан платника неосновний, а саме: до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей. Відсутні основні фонди.

Згідно системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України основним постачальником ПП "Білдінг стаф" є ПП "Аурум 999".

Вінницькою ОДПІ отримано постанову від СУФР ДФС України від 28.05.2015 року, згідно якої слідчим управлінням фінансових розслідувань ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, в тому числі і по ПП "Білдінг стаф" за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205 КК України.

ПП "Білдінг стаф" і ПП "Аурум 999" не мають складських, виробничих власних чи орендованих приміщень, у власності та користуванні відсутні транспортні засоби, відсутні трудові ресурси, засновник, директор і головний бухгалтер підприємств в одній особі, що фактично унеможливлює поставку товарів та надання послуг вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 року засновника та директора ПП "Аурум 999" Велику А.А. визнано винною у придбанні фіктивного підприємства, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 205 КК України.

Однак, зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до кримінально-процесуального законодавства, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, можуть бути оцінені як докази виключно у рамках розслідування та розгляду такої кримінальної справи і не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про визначення платникові податків грошового зобов'язання, розрахованого за результатами такої перевірки та бути предметом дослідження судами при встановленні правомірності, чи протиправності формування платником податку даних податкового обліку.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 22.10.2015 року № К/800/50020/14.

Станом на день прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідного судового рішення по кримінальній справі, яке б набрало законної сили у відношенні ПП "Білдінг стаф" не було прийнято. При цьому, інших доказів, які підтверджують фіктивність господарської операції між ТОВ "Гервін" та ПП "Білдінг стаф" податковим органом не надано.

Оцінюючи доводи апелянта стосовно вироку у відношенні директора ПП "Аурум", суд першої інстанції вірно не взяв до уваги вказану обставину, оскільки між ТОВ "Гервін" та ПП "Аурум" господарські операції не проводились. Вказаний вирок прийнято 17.12.2014 року, в той час як господарські операції між ТОВ "Гервін" та ПП "Білдінг стаф" здійснювались в період березень-травень 2014 року.

Колегія суддів також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини, який зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (див. рішення по справі "Інтерсплав проти України" (заява № 803/02), п. 38).

Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. (справа "Щокін проти України") забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зокрема, Європейський суд справ людини зазначив, що у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків, національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку (див. Рішення Європейського суду з прав людини, від 14.10.2010 р. п. 57 справа "Щокін проти України").

Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Булвес" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) від 22.01.2009 р. надає змогу не допустити обмеження законного права платника податків на податковий кредит, віднесення певних сум до витрат, за умови реальності господарської операції, у випадку порушення його контрагентом та контрагентами такого контрагента податкової дисципліни. Вказаним Рішенням роз'яснено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки докази, надані позивачем, з урахуванням практики Вищого адміністративного суду України та Європейського суду з прав людини, свідчать, що податкові повідомлення-рішення № та № від 06.05.2016 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 грудня 2016 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Білоус О.В. Совгира Д. І.