Справа № 161/14215/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/831/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Луцьку, інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у м.ЛуцькуДПП лейтенанта поліції Давидюка Тараса Геннадійовича, про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом, вказавши, що 21 жовтня 2016 року відповідачем було складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №029366 за ч.1 ст. 122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач позов мотивує тим, що 21 жовтня 2016 року біля 15 години він власним автомобілем "Пежо", реєстраційний знак НОМЕР_1, рухаючись повільно по вул. К.Карого міста Луцька, вибрав безпечне місце для парковки і зупинив автомобіль за зупинкою громадського транспорту "завокзальний ринок". Зупинку свого транспортного засобу він здійснював з дотриманням вимог розділу 15 Правил дорожнього руху (зупинка і стоянка). Він візуально визначив безпечну відстань від дорожнього знаку «зупинка маршрутного транспорту» і за зупинкою зупинив легковик біля краю проїзної частини напрямку його руху. Його автомобіль перешкод і небезпеки для руху інших транспортних засобів не створював, оскільки за ним стояв інший легковий транспортний засіб (бус). До місця стоянки його транспортного засобу під'їхав патрульний автомобіль поліції, до нього підійшов її працівник і пояснив, що він порушив Правила дорожнього руху, запросивши його документи, він виконав його вимоги. Працівник поліції його доводи про те, що він правил безпеки руху не порушував до уваги не прийняв і заявив, що на нього вже складено матеріали про адміністративне правопорушення, вручивши йому постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Після його ознайомлення з матеріалами про адміністративне правопорушення працівник поліції роз'яснив йому, що він має право на його оскарження. З постановою органу поліції про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу він погодитись не може, оскільки правил безпеки руху не порушував. Вважає, що розгляд адмінматеріалу (справи) працівником поліції проведено однобоко, і з порушенням норм чинного адміністративного законодавства. Його працівник поліції не довів і не приєднав докази у тім, що він здійснив зупинку свого автомобіля із порушенням п. 15.9 - «е» та «ж» Правил дорожнього руху, тобто порушив відстані, які дозволені вимогами цих Правил зупинки і стоянки транспортних засобів.

Зазначені у постанові порушення ним відстаней у 10 м і 30 м працівником поліції визначено візуально, на його власний розсуд, а не вимірювальними засобами для доказування предмету порушення вимог Правил дорожнього руху.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №029366 від 21 жовтня 2016 року, про притягнення його до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №029366 від 21 жовтня 2016 року інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у м.ЛуцькуДПП лейтенанта поліції Давидюка Тараса Геннадійовича було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., з якої вбачається, що 21 жовтня 2016 року біля 15 години позивач власним автомобілем "Пежо", реєстраційний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. К.Карого міста Луцька, здійснив зупинку свого транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, та ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій , чим порушив п. п.15.9 -«е» та «и» Правил дорожнього руху.

Як вбачається із зазначеної постанови у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи без діяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Посилання позивача на те, що він не порушував вищенаведених Правил дорожнього руху, спростовується наведеними в судовому засіданні доказами обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: І) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 15. 9 -«е» та «и» Правил дорожнього руху, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків , та ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Доказів, які б свідчили про неправомірність дій інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у м.Луцьку ДПП лейтенанта поліції Давидюка Тараса Геннадійовича в судовому засіданні не здобуто.

Отже, судом встановлено, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, стягнення щодо ОСОБА_1 застосовано без порушень, в межах санкцій ч.1 ст. 122 КУпАП, згідно з якими позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не здобуто, а тому, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають до задоволення.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 71, 159-163 КАС України, ч.2 ст. 122, ч.1 ст.126, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Луцьку, інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону УПП у м.ЛуцькуДПП лейтенанта поліції Давидюка Тараса Геннадійовича, про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а для осіб, які були відсутні в судовому засіданні, з моменту отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта