Справа № 460/1741/16-а
Суддя: Швед Н. П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/1741/16-а
Провадження №2-а/460/191/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі: головуючої судді Швед Н.П., розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона працює на посаді спеціаліста II категорії Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області. Дана посада відноситься до переліку посад державної служби.

Крім цього, 22.05.2013 року їй як інваліду ІІІ групи, призначено пенсію відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування», яка виплачувалася з дня призначення і до 31 березня 2015 року.

22.03.2016 року вона звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі із заявою про відновлення раніше призначеної пенсії через відсутність законодавчих підстав у її невиплаті.

Листом №18/К-18 від 30.03.2016 року Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі, яким було відмовило у відновленні раніше призначеної пенсії.

Вважає, що зупинення виплати пенсії є неправомірним, з наступних підстав. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, згідно ст.47 ч.1 абзац 2, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія пункту цього закону (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії не виплачуються у роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті, крім інвалідів 1 та 2 груп, інвалідів війни 3 групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюються дія пункту 1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання, призначається відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року такий закон не був прийнятий, то з 01 червня 2015 року посада, на якій вона працює, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Просить суд зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Львівській області відновити їй виплату пенсії як інваліду 3-ї групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.03.2016 року.

Відповідач в десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження у справі подав до суду письмове заперечення, у якому вказує, що ОСОБА_1, на підставі ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення», з 22 травня 2013 року призначено пенсію як інваліду ІІІ групи загального захворювання. Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 працює спеціалістом II категорії Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області. Дана посада відноситься до посад державної служби. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, згідно ст.47 ч.1 абзац 2, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, на яких поширюється дія пункту цього закону (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії не виплачуються. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року, дії даної норми продовжено на період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року. Однак, право на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у ОСОБА_1 виникне після досягнення ним 65-річного віку. Тому на сьогодні не порушено право позивача щодо пенсійного забезпечення його як державного службовця. ОСОБА_1, станом на 01 квітня 2015 року та на 01 червня 2016 року, продовжує працювати на посаді державного службовця і заробітна плата нараховується їй як державному службовцю. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, заперечення відповідача, слід прийти до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, з 01 квітня 2015 року працювала на посаді спеціаліста II категорії Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області. Дана посада відноситься до переліку посад державної служби. Згідно довідки Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області №418 від 11.04.2016 року, ОСОБА_1 працює на посаді спеціаліста II категорії, яка відноситься до переліку державної служби.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 з 22 травня 2013 року, одержувала пенсію, як інвалід ІІІ групи до 31.03.2015 року

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також з врахуванням того, що позивач ОСОБА_1 працює на державній службі, їй було припинено виплату пенсії.

22 березня 2016 року, позивач ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі із заявою про поновлення виплати їй пенсії.

Листом за №18/К-18 від 30 березня 2016 року, Управління Пенсійного фонду України в Львівській області позивачу ОСОБА_1 відмовлено у виплаті пенсії через відсутність підстав для поновлення такої виплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли, встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний, для призначення відповідного виду пенсії, страховий стаж.

Частиною 2 ст.30 цього Закону визначено, що пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність у період роботи, до влаштування на роботі чи після припинення роботи.

Станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач ОСОБА_2, дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, відповідачем було припинено виплату пенсії позивачу з 01квітня 2015 року.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Оскільки, до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з цієї дати норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначалися відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з 01 червня 2015 року, на позивач ОСОБА_1 не поширюються, встановлені ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» обмеження, щодо виплати пенсії, оскільки з 01 червня 2015 року, робота на займаній позивачкою ОСОБА_1посаді, не дає права на призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу». Тому, з 01 червня 2015 року, відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області, як органом, на який законом покладено обов'язок з виплати пенсій, внаслідок порушення норм чинного законодавства, допущено по відношенню до позивачки ОСОБА_1 протиправну бездіяльність, яка виявилася у нездійсненні позивачу відповідних виплат, починаючи з 22 березня 2016 року, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,8,9,10,11,158,159,160-163,183-2КАС України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії, як інваліду 3-ї групи, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 22 березня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Постанову виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Швед Н.П.