Справа № 826/6542/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6542/16 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Київської міської ради на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування положення пункту 1 рішення від 17 березня 2016 року №237/237,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київської міської ради (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування положення пункту 1 рішення від 17 березня 2016 року №237/237.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, заперечення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Позивач відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрований як фізична - особа підприємцем зі здійсненням таких видів діяльності: « 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками, 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах, 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів».

18 вересня 2015 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м.Києві видано Позивачу ліцензію серії НОМЕР_1 на право роздрібної торгівлі пивом; місце здійснення торгівельної діяльності: АДРЕСА_1.

Також, між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та Позивачем укладено договір №18/11/15 оренди малих архітектурних форм (МАФ) від 01.10.2015 предметом якого є надання в оренду споруди Малої Архітектурної Форми та обладнання, загальною площею (15) кв.м. (надалі «МАФ») відповідно до Плану-схеми МАФ, які заходяться за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення пунктів торгівлі - продаж продуктів та товарів широкого вжитку (а.с.15-19).

Відповідачем 17 березня 2016 року прийнято рішення №237/237 «Про деякі питання розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м.Києві» відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України-місто-героїв Київ», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», наказу Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 «Про затвердження порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за 1330/20068 з метою вирішення питань впорядкування розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства на території м.Києва, пунктом 1 якого Київська міська рада вирішила заборонити продаж алкогольних напоїв у тимчасових спорудах торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в місті Києві.

Не погоджуючись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, Позивач звернувся до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальна та виключна компетенція сільських, селищних, міських рад встановлена статтями 25, 26 Закону Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР).

Перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку встановлено статтею 30 зазначеного Закону.

Відповідно підпункту 9 пункту «а» статті 30 Закону №280/97-ВР до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно пп.4 п.«б» ст.30 Закону №280/97-ВР до делегованих повноважень зазначених рад належить встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Із наведених правових норм убачається, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить виключно встановлення режиму роботи суб'єктів господарювання.

Отже, враховуючи положення підпункту 4 пункту «б» статті 30 Закону №280/97-ВР реалізація повноважень органу місцевого самоврядування по забороні продажу алкогольних напоїв могла реалізовуватись тільки шляхом погодження з власниками режиму роботи відповідних торгових закладів чи відділів.

Обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів встановлено положеннями ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Частиною 1 статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особами, які не досягли 18 років; особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); з торгових автоматів; на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; з рук; у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно ч.3 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Таким чином, аналізуючи вказані положення, колегія суддів, вважає, що міська рада не має повноважень самостійно встановлювати постійну, а не на час проведення масових заходів, заборону продавати алкогольні, слабоалкогольні напої та тютюнові вироби.

Частиною 1 статті 42 Конституції України, встановлено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Положеннями ч.3 ст.14 Господарського кодексу України визначено, що ліцензія - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання-ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов. Відносини, пов'язані з ліцензуванням певних видів господарської діяльності, регулюються законом.

Відповідно ч.1 ст.19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Згідно ч.3 ст.18 Господарського кодексу України органам державної влади та органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам забороняється приймати акти та вчиняти дії, які усувають конкуренцію або необґрунтовано сприяють окремим конкурентам у підприємницькій діяльності, чи запроваджують обмеження на ринку, не передбачене законодавством. Законом можуть бути встановлені винятки з цього правила з метою забезпечення національної безпеки, оборони чи інших загальносуспільних інтересів.

Частиною 4 статті 23 Господарського кодексу України визначено, що незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно ч.1 ст.43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Як зазначалось вище, пунктом 1 оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень заборонено продаж алкогольних напоїв у тимчасових спорудах торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в місті Києві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане рішення в частині пункту 1 прийнято Відповідачем за відсутності відповідних повноважень, а також порушує право Позивача на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, та встановлює не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що права Позивача не порушені, оскільки за наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пивом, він своє право може реалізувати в іншому, відведеному для цього місці, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Позивачу видана ліцензія серії НОМЕР_1 від 18.09.2015 на право роздрібної торгівлі пивом, у якій зазначено місце здійснення торгівельної діяльності за конкретною адресою, а саме: АДРЕСА_1. Отже, право Позивача на здійснення такого виду підприємницької діяльності визначено та підтверджено у порядку, встановленому законодавством України та засвідчено відповідним дозвільним документом.

Також апелянт посилається на те, що оскаржуваний пункт рішення Київської міської ради не порушує приписи Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а лише визначає особливості торгівлі в м.Києві алкогольними напоями у відповідності до повноважень Київської міської ради наданих ч.2 ст.22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ».

З таким твердженням апелянта, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Так, п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» визначено додаткові права Київської міської ради, пов'язані зі здійсненням містом Києвом столичних функцій, а саме: встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів. Тобто Відповідач має право встановлювати правила торговельного обслуговування.

Оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень вирішено питання щодо заборони продажу алкогольних напоїв у певних місцях у м.Києві.

Натомість, Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» вирішення вказаних питань не віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та законним.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 159, 198, 200, 205, 206, 212 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 05 грудня 2016 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Бужак Н.П.