Справа № 820/2822/16
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 820/2822/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Жданюк А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2016р. по справі № 820/2822/16

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства внутрішніх справ України , Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці , Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним і скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці заступника начальника ГУНП в Харківській області Пахомова В. А. від 15.04.2016 року № 236 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський з 06.11.2015 року;

- зобов'язати Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 року по день поновлення на посаді, тобто дату оголошення рішення в судовому засіданні з утриманням обов'язкових платежів та зборів;

- зобов'язати ГУНП в Харківській області поновити ОСОБА_2 у складі Національної поліції у званні старшого лейтенанта поліції, на посаді інспектора з режиму секретності Холодногірського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, співробітники якого здійснюють оперативне обслуговування ЛВ на ст. Харків - Пасажирський, перебуваючого в процесі ліквідації, або в іншому підрозділі Головного управління Національної поліції в Харківській області, та на іншій посаді в разі відсутності посади інспектора з режиму секретності.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 26.09.2016 року частково задовольнив позов.

Скасував наказ Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 15.04.2016 року № 236 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці з 06.11.2015 року.

Поновив ОСОБА_2 з 06.11.2015 року на посаді інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці, а у разі відсутності такої - на іншій рівнозначній посаді.

Зобов'язав Ліквідаційну комісію Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 03.04.2016 року по 26.09.2016 року за виключенням сум виплачених Харківським міським центром зайнятості за цей період часу.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Допустив до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Допустив до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Ліквідаційна комісія Управління МВС України на Південній залізниці подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

З урахуванням ч.1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглядається в частині задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 29.11.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 з 22.09.2003 року проходила службу в Управлінні МВС України на Південній залізниці.

Наказом від 29.07.2013 року №180 о/с старшому лейтенанту міліції ОСОБА_2 старшому інспектору режимно-секретного сектору лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський, з 02.08.2013 року по 02.04.2016 року надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку.

У зв'язку з прийняттям рішення про ліквідацію Управління, оформленого наказом МВС України від 08 червня 2015 року № 662 "Про ліквідацію Управління МВС України на Південній залізниці", наказом голови комісії з ліквідації - начальником полковником міліції В.А. Сухини від 10.09.2015 року №172 о/с відповідно до п.64 "Г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ лейтенанта міліції ОСОБА_2 старшого інспектора режимно-секретного сектору лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський звільнено з органів внутрішніх справ у запас через скорочення штатів.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року у справі №820/10559/15 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України на Південній залізниці від 10 вересня 2015 року №172 о/с в частині: "звільнити з органів внутрішніх справ: у запас за п.64 "Г" (через скорочення штатів) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-247395), інспектора з режиму секретності лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський, з 10 вересня 2015 року"; зобов'язано Управління МВС України на Південній залізниці поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-247395) на посаді інспектора з режиму секретності лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський з 10 вересня 2015 року, а якщо це неможливо у зв'язку з відсутністю цієї посади, то зобов'язано Управління МВС України на Південній залізниці надати ОСОБА_2 іншу посаду; зобов'язано Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.09.2015 року по день поновлення на посаді з утриманням обов'язкових платежів та зборів; допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді інспектора з режиму секретності лінійного відділу у на станції Харків-Пасажирський та стягнення з Управління МВС України на Південній залізниці на користь ОСОБА_2 суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 11-14).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці від 15.04.2016 року №236 о/с "По особовому складу" на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 року в справі №820/10559/15 старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-247395), яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років, на посаді інспектора з режиму секретності лінійного відділу на ст. Харків - Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці, з 10 вересня 2015 року, з виплатою суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць.

Проте цим же наказом позивача було звільнено згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 64 "Г" (у запас через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України у запас Збройних сил з 06.11.2015 року (а.с. 18).

Позивачем отримано листа за підписом Голови ліквідаційної комісії УМВС України на Південній залізниці - заступника начальника ГУНП в Харківській області з пропозицією прибути до ліквідаційної комісії Управління для внесення змін до трудової книжки у зв'язку з виданням наказу від 15.04.2016 року №236 о/с. Також вказаним листом додатково роз'яснено про наявність у ОСОБА_2 можливості подальшого проходження служби в лавах Національної поліції після створення поліцейських комісій та оголошення конкурсу на заміщення вакантних посад (а.с.19).

Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо скасування наказу від 15.04.2016 року № 236 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський з 06.11.2015 року; зобов'язання Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 року по день поновлення на посаді, тобто дату оголошення рішення в судовому засіданні з утриманням обов'язкових платежів та зборів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону (п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до пп."Г" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі -Положення № 114)особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, видання оскаржуваного ОСОБА_2 наказу Голови ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці заступника начальника ГУНП в Харківській області Пахомова В. А. від 15.04.2016 року № 236 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський з 06.11.2015 року роботодавцем не було обґрунтовано відсутністю можливості подальшого використання позивача на службі, не враховано відсутності відмови позивача від проходження служби в поліції та не перевірено можливості реалізації його права на прийняття на службу до поліції, що є безумовною підставою для звільнення працівника за вказаним підпунктом "Г" п. 64 Положення № 114.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 виявила бажання проходити службу в поліції, оскільки з моменту опублікування Закону України "Про Національну поліцію", після отримання постанови від 10.03.2016 року у справі №820/10559/15 та до прийняття оскаржуваного в даному провадженні наказу про звільнення позивача за пунктом 64 "Г" (через скорочення штатів) від 15.04.2016 № 236 о/с зверталась до відповідачів із заявою, проте їй не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, взагалі не було перевірено можливості її подальшого використання на службі та відповідності вимогам поліцейського, не вирішено питання про можливість реалізації права позивача на прийняття на службу до поліції.

При цьому, наказом № 236 о/с в частині поновлення позивача на посаді, відповідачем не було відновлено порушене право на працю, передбачене Конституцією України.

Адже саме на Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці покладено обов'язок працевлаштувати позивача у спосіб, достатній для відновлення прав останнього, що передбачає можливість подальшого перебування позивача на службі шляхом поновлення на посаді та, в подальшому - переводу до лав поліції після перевірки його кандидатури згідно норм Закону України "Про Національну поліцію" належною комісією, у разі позитивного результату.

Згідно з п. 1 ч.1 ст.40 КзпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 3 статті 184 КЗпП України передбачено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Згідно з ч.3 ст. 2 Закону України "Про відпустки" право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача звільнено незаконно, з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому є достатні підстави для скасування оскаржуваного позивачем наказу в частині звільнення та поновлення позивача на посаді.

Разом з тим, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог стосовно зобов'язання Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 року по день поновлення на посаді, тобто дату оголошення рішення в судовому засіданні з утриманням обов'язкових платежів та зборів.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року , не з вини працівника, орган який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки судом в даному провадженні скасовано наказ Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці від 15.04.2016 року № 236 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління МВС України на Південній залізниці з 06.11.2015 року та задоволено позовні вимоги позивача щодо поновлення ОСОБА_2 з 06.11.2015 року на посаді інспектора з режиму секретності ЛВ на ст. Харків-Пасажирський Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південній залізниці, а у разі відсутності такої - на іншій рівнозначній посаді, на користь позивача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді.

При цьому, відповідно до наказу від 29.07.2013 року №180 о/с старшому лейтенанту міліції ОСОБА_2 старшому інспектору режимно-секретного сектору лінійного відділу на ст. Харків-Пасажирський, з 02.08.2013 року по 02.04.2016 року надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку (а.с. 26), а також у період з 11.10.2015 року по 14.04.2016 року ОСОБА_2 Харківським міським центром зайнятості була виплачено допомога по безробіттю, що підтверджено наявною в матеріалах справи копією листа-претензії від 28.04.2016 року №ХМЦЗ-02-5489-26-16 Харківського міського центру зайнятості.

За таких обставин вбачаються підстави для зобов'язання Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 03.04.2016 року по 26.09.2016 року за виключенням сум виплачених Харківським міським центром зайнятості за цей період часу.

Однак, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в зазначеній частині необхідно змінити, оскільки судом не розраховано розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Згідно підпунктів "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, цей Порядок застосовується у випадках: вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Згідно абзацу 3 пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 5 даного Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Ліквідаційної комісії УМВС України на Південній залізниці від 28.11.2016 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 становить 575 грн. 00 коп., а середньоденна заробітна плата - 18 грн. 55 коп.

З урахуванням Листа Міністерства соціальної політики України "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" від 20 липня 2015 року № 10846/0/14-15/13, період вимушеного прогулу з 03.04.2016 року по 26.09.2016 року склав 4 місяці (травень 2016 року, червень 2016 року, липень 2016 року, серпень 2016 року) та 37 днів (квітень 2016 року - 20 днів, за вересень 2016 року - 17 днів).

Згідно довідки Харківського міського центру зайнятості № 8639 від 28.11.2016 року вбачається, що дохід ОСОБА_2 за травень 2016 року становив 140 грн. 39 коп., за червень 2016 року - 544 грн. 00 коп., за липень 2016 року 544 грн. 00 коп., за серпень 2016 року 544 грн. 00 коп., вересень 2016 року - 544 грн. 00 коп. (у загальному розмірі - 2316 грн. 39 коп.)

Таким чином, за час вимушеного прогулу за період з 03.04.2016 року по 26.09.2016 року з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці на користь позивача підлягає стягненню 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 96 коп. (2986 грн. 35 коп.(18 грн. 55 коп. х 37 днів, з них 20 днів за квітень 2016 року та 17 днів за вересень 2016 року) + (575 грн.00 коп. х 4 місяці) - 2316 грн. 39 коп.).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та про зміну абзацу 4 резолютивної частини постанови Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2016 року.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 198, 201 , 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці залишити без задоволення

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2016 року по справі № 820/2822/16 змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції:

"Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Південній залізниці на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 96 коп.".

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2016 року по справі № 820/2822/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Бершов Г.Є. Катунов В.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05.12.2016 р.