Справа № 802/865/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2016 р. Справа № 802/865/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж і К"

до: Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фермерське господарство "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2

про: визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Кряж і К" до Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області, державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенка Руслана Васильовича індексний номер: 16862696 від 30.10.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 між фермерським господарством "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1;

зобов'язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.10.2011 між СТОВ "Кряж і К" та громадянином ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки № 144 строком на 5 (п'ять років) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради площею 1,9361 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Крижопільському районі 19 жовтня 2012 року за № 03439.

Разом з тим, як зазначає позивач, у травні 2016 року стало відомо, що державним реєстратором Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенком Русланом Васильовичем було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16862696 від 30.10.2014 та проведено реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ФГ "Матвійчук М.І." відповідно до договору оренди землі від 01.10.2014,на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2,

Позивач вважає таке рішення державного реєстратора протиправним, оскільки право оренди спірної земельної ділянки вже було зареєстроване і на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договір оренди землі, укладений між СТОВ "Кряж і К" та ОСОБА_2 був чинним. На переконання позивача, реєстрація договору оренди землі з новим орендарем є недопустимою, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям. СТОВ "Кряж і К" зазначає, що державний реєстратор, в порушення вимог законодавства, належним чином не перевірив, чи вже було раніше зареєстроване право оренди на дану земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію, незважаючи на те, що реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після підписання та реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07.07.2016 залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фермерське господарство "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2.

Сторони та треті особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Поряд із цим, представники позивача та сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд встановив, що 01.10.2011 між СТОВ "Кряж і К" та громадянином ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки № 144 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради площею 1,9361 га, що належить останньому на підставі державного акту на праві власності серії НОМЕР_2, виданого 10.09.2009, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Крижопільському районі 19.10.2012 за № 03439, строк дії договору 5 (п'ять років).

Крім того, судом встановлено, що зазначений договір оренди земельної ділянки сторонами достроково не розривався.

В подальшому, до закінчення дії строку вказаного вище договору оренди землі орендодавцем ОСОБА_2 було укладено новий договір оренди землі із ФГ "Матвійчук М.І." від 01.10.2014.

Згідно з рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенка Руслана Васильовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 16862696 від 30.10.2014 проведено реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ФГ "Матвійчук М.І." відповідно до договору оренди землі від 01.10.2014 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради.

Про зазначений факт позивачу стало відомо із інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку № 58295119, дата формування 27.04.2016.

Вважаючи, що державним реєстратором в порушення вимог чинного законодавства здійснено повтору державну реєстрацію договору оренди землі до його розірвання з попереднім орендарем, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявленого позову, суд виходив з такого.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції закону, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, тобто з 09.05.2014), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Відповідно до вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 цього закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Також, як роз'яснила Державна реєстраційна служба України у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Разом із тим, в порушення вимог чинного законодавства державний реєстратор Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області - Горбатенко Руслан Васильович під час проведення державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеного між ФГ "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2, належним чином не перевірив, чи має місце вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди тієї ж самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлено ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договору оренди земельної ділянки.

При цьому, реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Натомість строк дії договору оренди спірної земельної ділянок, укладений із СТОВ "Кряж і К", не закінчився, такі договірні відносини достроково не розривались та, відповідно, угода про розірвання договору оренди землі з попереднім орендарем не реєструвалась.

Відтак, дії державного реєстратора щодо реєстрації договору оренди спірної земельної ділянки із новим орендарем зумовили повторну реєстрацію договору оренди тієї ж самої земельної ділянки.

Суд наголошує, що п. 8-1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено обов'язок державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав запитувати від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, за наявності двох умов: по-перше, проводиться державна реєстрація прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року; по-друге, у державного реєстратора відсутній доступ до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Судом встановлено, що речове право на земельну ділянку, зокрема, право власності третьої особи-орендодавця на спірну земельну ділянку, виникло на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, який був виданий до 01.01.2013. Вказана обставина обумовила подальше укладення третьою особою-орендодавцем щодо спірної земельної ділянки договору оренди із ФГ "Матвійчук М.І.".

Також з наявної в матеріалах адміністративної справи копії реєстраційної справ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну земельну ділянку видно, що заявником для проведення державної реєстрації наданий відповідний витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які не містять інформації щодо державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки за СТОВ "Кряж і К".

Водночас суд зауважує, що законодавство щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, в тому числі права оренди, протягом останніх років постійно змінювалось.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі із СТОВ "Кряж і К" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договорів оренди землі із СТОВ "Кряж і К" державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно з п. 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174 (чинного на момент укладення договору оренди землі із СТОВ "Кряж і К"), Книга записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - це документ суворого обліку, який є складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Реєстратори державного реєстру земель - структурні підрозділи Центру ДЗК, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Відповідно до п. 2.8 Тимчасового порядку оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та видачу договорів оренди (суборенди) землі. Видача державного акта на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації. При цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди (суборенди) землі.

Відповідно до п. 4.2 Тимчасового порядку державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Пунктом 4.3 Тимчасового порядку визначено, що у книзі реєстрації реєструються:

- державні акти на право власності на земельну ділянку;

- державні акти на право постійного користування земельною ділянкою;

- договори оренди землі.

Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка (п. 4.5 Тимчасового порядку).

Внесення записів реєстрації до книги реєстрації здійснює особа, яка призначається згідно з наказом оператора (реєстратора) (п. 4.6 Тимчасового порядку).

Пунктом 8.1 Тимчасового порядку визначено, що реєстраційний номер присвоюється державному акту на право власності на земельну ділянку, державному акту на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі в момент здійснення його державної реєстрації.

Відповідно до п. 12.3 Тимчасового порядку дані для формування Поземельної книги вносяться до бази даних АС ДЗК після внесення записів до книги реєстрації.

Відповідальність за формування та ведення поземельних книг покладається на осіб, які призначаються наказом оператора (реєстратора) (п. 12.4 Тимчасового порядку).

Для внесення до Поземельної книги відомостей про земельну ділянку, на яку було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі до введення в дію цього Порядку, оператор (реєстратор) звертається з письмовим запитом про отримання відомостей про земельну ділянку до територіальних органів земельних ресурсів (п. 14.1 Тимчасового порядку).

Територіальний орган земельних ресурсів у тижневий термін з моменту подання письмового запиту надає за актом приймання-передавання оператору (реєстратору) технічну документацію або реєстраційну справу для створення реєстраційної картки (п. 14.2 Тимчасового порядку).

У разі неможливості відтворення інформації територіальний орган земельних ресурсів надає офіційний висновок про відсутність відомостей для внесення їх до бази даних АС ДЗК (п. 14.3 Тимчасового порядку).

Таким чином, відповідно до положень Тимчасового порядку державна реєстрація договорів оренди земельної ділянки вважається здійсненою з моменту внесення даних до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі,

Із оглянутого судом належним чином засвідченого витягу з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі встановлено, що він містять відомості щодо реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 із СТОВ «Кряж і К», про що внесено запис

Також на вказаному договорі оренди землі, що укладений із СТОВ «Кряж і К», вчинений реєстраційний напис щодо їх державної реєстрації Вінницькою регіональною філією "Центр Державного земельного кадастру" у Державному реєстрі земель.

Частиною 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції закону, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов:

якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або

якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, оскільки державна реєстрація договорів оренди землі із СТОВ "Кряж і К" була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення договірних відносин, то право користування СТОВ "Кряж і К" спірною земельною ділянкою в силу положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визнається дійсним.

В той же час, витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, представлені заявником для державної реєстрації речових прав, не могли бути взяті до уваги державним реєстратором, оскільки на момент виникнення правовідносин із СТОВ "Кряж і К" та державної реєстрації договору оренди таких державних реєстрів не існувало, а отже відомості до них могли бути і не занесені.

Також суд зауважує, що державний реєстратор не має доступу до відповідних інформаційних систем та документів, зокрема книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Враховуючи викладене, в силу положень п. 8-1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенко Руслан Васильович повинен був запитати в органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо) щодо фактів реєстрації договору оренди землі на відповідну земельну ділянку для встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженням.

Невиконання державним реєстратором такого обов'язку обумовило повторну реєстрацію права оренди одних і тих самих земельних ділянок, внаслідок чого істотно порушено законні права та інтереси позивача як правомірного орендаря земельної ділянки.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону № 1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Зазначена позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 30 березня 2016 року (справа № 21-143а15).

Правову позицію стосовно обов'язку саме державного реєстратора під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації висловлено у постанові Верховного суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-760а15).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними і скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенка Руслана Васильовича індексний номер: 16862696 від 30.10.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 між ФГ "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На переконання суду, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 між ФГ "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Відтак позовні вимоги СТОВ "Кріж і К" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В даному випадку СТОВ "Кряж і К" оскаржується рішення суб'єкта владних повноважень, а саме рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області, однак, на даний час Реєстраційну службу Крижопільського районного управління юстиції ліквідовано, а функції щодо державної реєстрації передані державному реєстратору речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації. Разом з тим, на думку суду, судові витрати не можуть бути стягнуті із зазначеного суб'єкта владних повноважень, оскільки ним не приймалось оскаржуване рішення.

Відтак, суд доходить висновку про стягнення сплаченого при зверненні з адміністративним позовом до суду СТОВ "Кряж і К" судового збору з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції Вінницької області Горбатенка Руслана Васильовича індексний номер: 16862696 від 30.10.2014 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 між фермерським господарством "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Зобов'язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень сектору державної реєстрації Крижопільської районної державної адміністрації внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 між фермерським господарством "Матвійчук М.І." та ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1.

Стягнути на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Кряж і К" () з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович