Справа № 592/9759/16-а
Суддя: Котенко О. А.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №592/9759/16-а
Провадження №2-а/592/361/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми Павленко Оксани Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №116909 від 18.10.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і обґрунтовує його тим, що постановою інспектора роти № 4 БУПП м. Суми винесено постанову серія АР №116909 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2016 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а вказана постанова незаконна, необґрунтована та така, що підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю за відсутністю події. Винних дій він не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка. При виїзді з другорядної дороги по вул. Кооператива (біля універмагу «Київ») на головну, пропустивши транспортні засоби, які рухалися головною дорогою, почавши рух, з невідомих йому причин машина зупинилася і він не мав можливості її завести, тому для уникнення аварійної ситуації на дорозі, та для нормальної можливості руху транспорту на даній частині дороги, ним вчинено вимушену зупинку на боковій частині дороги біля будинку №2 по вул. Козацький Вал, щоб не заважати руху транспорту. Машина зупинилася та був заблокований центральний замок, він включив аварійну світлову сигналізацію, після чого вийшов з автомобіля, щоб оглянути моторний відсік під капотом свого авто. Через декілька секунд біля його авто з'явилися працівники поліції, не вислухавши його пояснень, порахували його аварійну зупинку за адміністративне правопорушення та наклали адміністративне стягнення. Таким чином, в його діях відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) складу правопорушення передбаченого ч.1.ст122 КупАП. Згідно оскаржуваної постанови ним нібито порушено п. 15.9 «г» ПДР України, хоча при винесенні даної постанови поліцейський не врахував інших положень ПДР України, а саме п. 9.9 «а» та 15.14, де вказується про можливість вимушеної зупинки, що не є порушенням ПДР, а саме: пункт 9.9. ПДР України: аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі; пункт 15.14 ПДР України: у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. У його випадку було здійснено вимушену зупинку. Крім того слід врахувати те, що працівниками поліції було порушено також вимоги (правила) встановлені КУпАП. Конституційний Суд України роз'яснив, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем вчинення» мають різне значення. Перше означає місце, де було скоєно порушення, а друге - місце, де розташоване управління патрульної поліції того населеного пункту, де було скоєно порушення. Звертає увагу, що ст.258 КУпАП зобов'язує патрульних поліцейських виносити постанову згідно вимог ст.283 КУпАП. У ст.276 КУпАП вказано, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Словосполучення «за місцем вчинення», згідно з рішенням Конституційного Суду України означає «місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу». Тобто, розглядатися справа про порушення Правил дорожнього руху може тільки в будівлі відповідного Управління патрульної поліції. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати постанову АР №116909 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що відносно несправності автомобіля позивач звертався до станції технічного обслуговування.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що 18.10.2016 року о 10.40 год. на вул. Козацький вал в районі буд. 2 нарядом було виявлено автомобіль Mitsubishi АSX, номерний знак НОМЕР_1, водій якого здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя, чим порушив вимоги п.15.9 ґ) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР). Відповідач підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло. Відповідач пояснив позивачу, що він порушив вимоги п.15.9 г ПДР, а саме: здійснив зупинку ближче 10 м., до перехрестя, за що передбачено відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП. Після цього, відповідач роз'яснив позивачу його права і обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також пояснив, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута на місці. Одразу ж після цього відповідач, розглянувши в присутності позивача матеріали справи, виніс постанову АР № 116909 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП. Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався. 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме: після ч.1 статтю доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Таким чином, на сьогоднішній день провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі і за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії АР №116909 від 18.10.2016 року, винесеною інспектором роти №4 батальйону УПП м.Суми лейтенантом поліції Павленко О.С. на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП: 18.10.2016 року о 10.40 год. на вул. Козацький вал біля буд. 2 водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Mitsubishi АSX, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 м. до перехрестя, чим порушив вимоги п.15.9 ґ) Правил дорожнього руху (а.с.9).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.15.9 ґ) зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису (а.с.18) вбачається, що автомобіль позивача був зупинений інспектором Управління патрульної поліції Павленко О.С., яка представилася, пояснила позивачу суть правопорушення - порушення п.15.9 ґ) Правил дорожнього руху України - зупинка ближче 10 м до перехрестя. Відповідач роз'яснила позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції Укрраїни та ст.268 КУпАП. Позивач не заперечував, що порушив п.15.9 ґ) Правил дорожнього руху України щодо зупинки ближче 10 м до перехрестя. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач нічого не зазначав інспектору про вимушену зупинку автомобіля, аварійна світлова сигналізація автомобіля не була ввімкнена. В ході судового розгляду справи позивачем не були надані суду докази несправності автомобіля 18.10.2016 року.

Відповідач пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу розглядає справу і розглянувши в присутності позивача матеріали справи виніс постанову серії АР №116909 у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255грн. Відповідач оголосила постанову і вручила копію позивачу.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв'язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №116909 від 18.10.2016 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.69-71, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми Павленко Оксани Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АР №116909 від 18.10.2016 року.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При проголошенні вступної та резолютивної частини постанови згідно з ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя О.А. Котенко