Справа № 2а-5746/10/1570
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 листопада 2016 року м. Київ К/800/32227/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року про відмову в задоволенні заяви Одеської митниці ДФС про роз'яснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізмаїльської митниці (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення від 26.04.2010р. №180-к, поновлення на посаді старшого інспектора Південної митниці, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 26.04.2010р. по день фактичного поновлення на роботі та стягнення 70 000 грн. моральної шкоди.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015 року, визнано протиправним та скасовано наказ Ізмаїльської митниці від 26.04.2010р. №180-к «Про звільнення ОСОБА_1»; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора Південної митниці, яка є правонаступником Ізмаїльської митниці; стягнуто з Південної митниці суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 26.04.2010р. по день поновлення на посаді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року замінено сторону виконавчого провадження - Південну митницю Державної митної служби України її правонаступником - Одеською митницею ДФС.

12 вересня 2016 року Одеська митниця ДФС звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року, в якій просила суд постановити ухвалу, якою роз'яснити яку суму (розмір) середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно сплатити ОСОБА_1, зважаючи на те, що у вказаному судовому рішенні такі відомості відсутні.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити нову ухвалу, якою роз'яснити постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, за змістом частин першої та другої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Тобто, рішення суду може бути роз'яснено у разі утруднення його виконання, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення; роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Зважаючи на те, що зміст постанови (її резолютивної частини) Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року, про роз'яснення якої ставила питання Одеська митниця ДФС, є зрозумілим, що, відповідно, виключає труднощі у виконанні цього судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про відмову в роз'ясненні вказаної постанови.

До того ж, як правильно вказано судами попередніх інстанцій, у разі зазначення в резолютивній частині постанови від 11 липня 2012 року суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1, буде змінено зміст цього судового рішення, що суперечить приписам статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року про відмову в задоволенні заяви Одеської митниці ДФС про роз'яснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник