Справа № 711/6970/16-а
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2016-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/6970/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області про визнання рішення щодо відмови в перерахуванні пенсії протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області про визнання протиправним рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 90 % від збільшеного розміру заробітної плати з 01.01.2016, визнання протиправними дій щодо обмеження пенсії граничним розміром, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії у розмірі 90 %від розміру заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Черкаської області від 12.05.2016 №18/103 вих. 16з 01.01.2016без обмежень граничного розміру пенсії. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому призначена пенсія за вислугу років на підставі ст. 50-1 «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від суми заробітної плати. З 15.12.2015 набула законної сили постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013, згідно з пп. 3 п. 1 якої підвищено на 25 % посадові оклади, в тому числі, працівників прокуратури. У зв'язку з викладеним, 06.12.2016позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії у розмірі 90 %, виходячи з підвищеного розміру заробітної плати. Однак листом від 16.06.2016 № 9469/02відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. Крім того, відповідач протиправно обмежує призначену позивачу пенсію граничним розміром. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надав до канцелярії Придніпровського районного суду м.Черкаси заяву від 04.11.2016, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні представник відповідача згідно довіреності Надьон А.Л. позов не визнала, пояснила, що рішення про відмому у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України, так само законно виплата призначеної позивачу пенсії обмежується граничним розміром, а тому просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1перебував на публічній службі в органах прокуратури та отримав право на пенсію за вислугою років.

Позивачу призначена пенсія за вислугу років на підставі ст. 50-1 «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від суми заробітної плати. 15.12.2015 набула законної сили постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013, згідно з пп. 3 п. 1 якої підвищено на 25 % посадові оклади, в тому числі, працівників прокуратури.

Відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 12.05.2016 №18/103 вих. 16, з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505, від 09.12.2015 №1013, заробітна плата за займаною пзивачем посадою, складає 14520,85 грн.

14.06.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної йому пенсії у розмірі 90 %, виходячи з суми заробітної плати, вказаної в довідці прокуратури Черкаської області від 12.05.2016 №18/103 вих. 16, а саме 14520,85 грн.

Листом від 16.06.2016 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Натомість судом встановлено, що пенсія у розмірі 90 % від суми заробітної плати позивачу призначено згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року). Частини 1, 12, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року) були чинними у такій редакції:

«1. Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі cтажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.»

«12. Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.»

«17. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.»

В подальшому ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (1991 року) неодноразово змінювались в частині визначення розміру пенсії у відсотках. При цьому, норм щодо здійснення перерахунку вже призначених пенсій тривалий час змін не зазнавали, а змінювалась лише нумерація відповідних частин цієї статті.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Основного Закону, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

У постанові Верховного Суду України від 10.12.2013, ухваленій в порядку п.1 ч.1 ст. 237 КАСУ роз`яснено, що виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що здобуте позивачем право на пенсію у розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати в силу вимог ст.ст. 22, 58, 8 Конституції України не може бути звужене не тільки в частин визначення розміру пенсії у відсотках, а і в частині визначення бази для обрахунку пенсії.

А тому рішення відповідача про відмову у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії у розмірі 90% від розміру заробітної плати, зафіксованої у довідці прокуратури Черкаської області від 12.05.2016 №18/103 вих. 16, а саме 14520, 85 грн. є протиправним.

Оскільки як у ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» (2014 року), так і в ч. 17 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (1991 року) закріплено матеріальне право позивача на перерахунок пенсії, якого останній не може бути позбавлений. При цьому, позивач не повинен нести майнову відповідальність за неприйняття Урядом нормативного акта, який визначатиме процедуру реалізації цього права.

В силу вимог ч. 2 ст. 3 Конституції України держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

В п. 31 рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, заяви № 68385/10 та 71378/10 Європейським судом з прав людини наголошувалось, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

У п. 54-55 цього ж рішення ЄСПЛ зазначив, що відмова держави здійснити певні дії щодо врегулювання порядку реалізації права на соціальні виплати становила втручання в право людини, передбачене статтею 1 Першого протоколу.

У п. 51 рішення у справі «Щокін проти України», заяви №№ 23759/03 та 37943/06 Судом зазначено, що говорячи про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

У п. 35 рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, заяви № 68385/10 та 71378/10 ЄСПЛ зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Існування у позивача законного сподівання на перерахунок призначеної йому пенсії підтверджується наявною практикою національних судів у вирішенні аналогічних справ.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що гарантований Конвенцією принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Він в тому числі, вимагає, щоб судові рішення були розумно передбачуваними. Цей висновок Європейський суд з прав людини зробив, у рішеннях «Коккінакіс проти Греції» від 25 травня 1993 року та «S.W. проти Об'єднаного Королівства» від 22 листопада 1995 року.

На думку суду оскільки для позбавлення позивача його матеріального права на перерахунок пенсії не мало ніякого законодавчого підґрунтя, відсутня необхідність доводити додержання Державою справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи. Такий же висновок сформовано у п. 50 рішення ЄСПЛ у справі Щокін проти України від 14 жовтня 2010 року (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06).

Вирішуючи питання про законність дій відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії граничним розміром, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 введено в дію нову норму, якою встановлено, що максимальний розмір пенсії, зокрема, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма набула чинності 01.10.2011.

В подальшому, вказану статтю змінено з п. 25 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII та чинна її редакція передбачає, що у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії, зокрема, працівникам прокуратури не може перевищувати 10740 гривень.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону № 3668-VI від 08.07.2011 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з вимогами ч.7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VII, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, відповідно до цього Закону, її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсія позивачу призначена до набрання вказаним законом чинності, а тому вона не може обмежуватись максимальним розміром, як встановленим початковою редакцією закону, так і внесеними до нього змінами.

Отже, розмір раніше призначеної позивачу пенсії не може бути ні зменшеним, ні обмеженим максимальними розмірами.

А тому дії відповідача щодо обмеження призначеної позивачу пенсії граничним розміром суд вважає протиправними.

Вирішуючи питання про належний спосіб захисту порушених прав та інтересів позивача, суд виходить з наступного.

Позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з 01.01.2016 у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, збільшеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013, без обмежень граничного розміру.

Суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки строки здійснення цих виплат урегульовані положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка закріплює спеціальну норму по відношенню до ст. 99 КАС України. З моменту настання обставин, у зв'язку з якими у позивача виникло право на перерахунок пенсії не минуло 12 місяців, а тому призначена позивачу пенсія у підвищеному розмірі повинна бути перерахована починаючи з 01.01.2016 без застосування граничних обмежень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету або позабюджетних державних фондів в межах суми стягнення за один місяць. А отже суд вважає, що перерахована сума пенсії у розмірі виплат за 1 місяць повинна бути виплачена позивачу негайно.

Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, ст.ст. 2, 3, 11, 12, 17, 99, 160, 161, 162, 163, 160, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області про визнання рішення щодо відмови в перерахуванні пенсії протиправним та зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 16.06.2016 за № 9469/02 - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області нарахувати з 01 січня 2016 року пенсію, призначену ОСОБА_1, у розмірі 90 % від розміру заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Черкаської області України від 12.05.2016 №18/103 вих. 16, без обмежень граничного розміру з 01.01.2016.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області на користь ОСОБА_1, сплачену суму судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Постанову суду щодо присуджених виплат у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її проголошення, в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Головуючий: Н. М. Кондрацька