Справа № 686/10057/16-а
Суддя: Колієв С. А.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа 2-а/686/352/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, начальника Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Джубаби Д.О., державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Лубкович О.Р., треті особи: Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області, управління пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання виконавчого листа недійсним та таким, що не підлягає виконанню, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на пенсію, стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій; стягнення коштів в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому з урахуванням поданих уточнень просила суд:

- визнати рішення, дії та бездіяльність Другого міського відділу ДВС міськрайонного управління юстиції, начальника цього відділу Джубаби Д.О., державного виконавця цього відділу Лубковича О.Р. стовно неналежного контролю з боку начальника Другого відділу ДВС Джубабою Д.О. за діями державного виконавця при здійсненні цим відділом виконавчих дій з повороту виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 28.10.2010 року у справі за її позовом до Управління ПФУ у м. Хмельницькому поза виконавчим провадженням ВП № 29048029 та ВП №290445831, що відноситься до повноважень і здійснюється Управлінням ДВС Головного управління юстиції, і досі не виконане Управлінням ПФУ у м. Хмельницькому в частині стягнення на її користь індексації пенсійної виплати в сумі 88,49 гривень; не надіслання їй постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2016 року, постанови від 17.03.2016 року про звернення стягнення на її пенсію та про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій;

- визнати виконавчий лист, який виданий на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 20.10.2015 року про поворот виконання рішення від 28.10.2010 року в частині стягнення моральної шкоди в сумі 500 гривень недійсним та таким, що не підлягав виконанню Другим МВ ДВС МРУ юстиції;

- скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2016 року, постанову від 17.03.2016 року про звернення стягнення на її пенсію та про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій;

- стягнути з Другого міського відділу за рахунок Державного бюджету заподіяну їй матеріальну шкоду у розмірі 688,49 гривень;

- стягнути за рахунок Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області заподіяну моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 квітня 2016 року листом ПФУ у м. Хмельницькому, на її звернення від 13.04.2016 року, було повідомлено що постановою державного виконавця Лубкович О.Р. від 10.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №503967780 на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.110.2015 року про зобов'язання ОСОБА_1 повернути УПФУ у м. Хмельницькому 500 гривень, які буди стягнуті з УПФУ у м. Хмельницькому на її користь як відшкодування завданої моральної шкоди. Зазначила, що про відкриття вказаного виконавчого провадження на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2015 року про поворот виконання, їй державним виконавцем не було повідомлено та відповідну постанову не надіслано. Вказаними діями державний виконавець позбавив її можливості самостійно виконати вищевказане судове рішення у добровільному порядку. Натомість, не пересвідчившись у врученні постанови про відкриття виконавчого провадження, останній безпідставно вчинив примусові дії, звернувши стягнення на її пенсію, а також стягнув виконавчий збір й витрати на проведення виконавчих дій. Всього з її пенсії було безпідставно стягнуто 600 гривень. Також просила врахувати, що виконавчий збір й витрати на проведення виконавчих дій у порядку повороту виконання судового рішення не стягуються. Зазначила, що оскільки кошти у сумі 500 гривень (відшкодування моральної шкоди) вона отримала на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2010 року, яке до сих пір залишається не виконаним у повному обсязі (сума яка залишилася до стягнення 88 грн.89 коп.) то і поворот виконання вказаного рішення повинен здійснюватися в рамках того виконавчого провадження. Крім того, вважає, що ухвала суду про поворот виконання рішення суду є сама по собі виконавчим документом та на її підставі не міг бути виданий виконавчий лист, а якщо такий лист і був виданий, то він не міг бути прийнятий до примусового виконання. Таким чином, вищезазначеними діями державного виконавця Другого МВ ДВС була завдана матеріальна шкода в частині стягнення з її пенсії 500 гривень у порядку повороту виконання, без наявного боргу УПФУ у м. Хмельницькому в частині невиконаного судового рішення від 28.10.2010 року у сумі 88,89 гривень; стягнення з неї виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у загальній сумі 100 гривень. Крім того протиправними діями вказаних посадових осіб їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 5000 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник Другого МВ ДВС позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що Другого МВ ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження звернувся представник УПФУ у м. Хмельницькому надавши виконавчий лист виданий Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення на користь УПФУ у м. Хмельницькому з ОСОБА_1 500 гривень. 10.03.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, про що була винесена відповідна постанова, яка була направлена на адресу боржника, що зазначена у виконавчому листі. Про факт відправлення вказаної постанови. Оскільки у визначений строк боржник добровільно судове рішення не виконав, державним виконавцем було звернуто стягнення на пенсію боржника, а також стягнутий виконавчий збір у сумі 50,00 гривень та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 гривень, про що були винесені відповідні постанови від 17.03.2016 року. Вважає, що всі дії державного виконавця у даному виконавчому провадженні здійснені у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а підстав для задоволення поданого позову не має.

Представник третьої особи УПФУ у м. Хмельницькому заперечив проти задоволення позову, вважав його безпідставним. Зазначив, що відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2015 року про поворот виконання судового рішення було зобов'язано ОСОБА_1 повернути УПФУ у м. Хмельницькому безпідставно отримані кошти у розмірі 500 гривень відшкодування моральної шкоди за скасованою постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.10.2010 року. Після набрання вказаним судовим рішенням був отриманий виконавчий лист, який був звернутий до примусового виконання. Під час здійснення примусового виконання було звернуто стягнення на отримувану позивачем пенсію, про що державним виконавцем було постановлено відповідну постанову. На виконання вказаної постанови УПФУ у м. Хмельницькому були проведені відповідні відрахування з пенсії позивача у загальній сумі 600 гривень (сума боргу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження).

Представник Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області заперечила проти задоволення позову, вважала його безпідставним. Зазначила, що підстав покладення обов'язку відшкодування Державним казначейством моральної шкоди за вину інших осіб діючим законодавством не передбачено.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2011 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправними діяння (дії та бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельниькому. Зобов'язано зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 0,5 місяців навчання на денній формі у Київському технологічному інституті харчової промисловості, місяць відпустки після закінчення навчання, 1,5 місяці перебування на обліку як безробітної, визначати коефіцієнт страхового стажу позивачки з урахуванням страхового стажу - 448 місяців, здійснити перерахунки індексації розміру пенсії та коефіцієнти підвищення пенсійних виплат за 2004, 2005 роки, а також суми недоплачених пенсійних виплат за 2005, 2006 роки відповідно до коефіцієнтів підвищення пенсійних виплат за 2004 рік - 1,06481, за 2005 рік - 1,09530, що відповідають сумам індексації пенсії на кінець 2004 року - 33,29 грн., січень-лютий 2005 року - 52,12 грн., разом станом на 28 лютого 2005 року - 85,41 грн. Стягнуто в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 500 грн. компенсацію за моральні страждання. У решті в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2015 року було скасовано постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2010 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про відшкодування моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті судові рішення залишити без змін.

30.09.2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про поворот виконання судового рішення в якому просило зобов'язати ОСОБА_1 повернути УПФУ у м. Хмельницькому безпідставно стягнуті кошти у розмірі 500 гривень відшкодування моральної шкоди за скасованою постановою Хмельницького міськрайонного суду №2а-39/10 від 28.10.2010 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2015 року, яке було залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року, вказана заява була задоволена: зобов'язано ОСОБА_1 повернути УПФУ у м. Хмельницькому безпідставно стягнуті кошти у розмірі 500 гривень відшкодування моральної шкоди за скасованою постановою Хмельницького міськрайонного суду №2а-39/10 від 28.10.2010 року.

На виконання вказаної ухвали Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 04.02.2016 року був виданий виконавчий лист № 686/20042/15-а.

03.03.2016 року вказаний виконавчий лист був пред'явлений УПФУ у м. Хмельницькому до Другого МВ ДВС ХМРУЮ до примусового виконання.

Ухвалою державного виконавця Другого МВ ДВС ХМРУЮ у Хмельницькій області від 10.03.2016 року на підставі вказаного виконавчого листа було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1

Також, в цей же день державним виконавцем було винесено ще дві постанови: про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 гривень та про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 50 гривень.

Згідно ч.5 ст.265 КАС України суд розглядає заяву про поворот виконання у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у загальному порядку.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.258 КАС України за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Виконавчий лист видається судом першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон) відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

За приписами частин 1 та 2 ст.25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, як встановлено з матеріалів справи на підставі поданої УПФУ у м. Хмельницькому (стягувачем) від 03.03.2016 року заяви про примусове виконання судового рішення та поданого виконавчого листа №686/20042/15-а, виданого 04.02.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області державним виконавцем Другого МВ ДВС 10 березня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вказана заява стягувача була подана в межах строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, до відповідного державного органу виконавчої служби, а сам виконавчий документ відповідає вимогам ст..20 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 10.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження винесена відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та підстав для її скасування недійсним не має.

Стосовно посилань позивача на те, що виданий судом виконавчий лист на підставі ухвали про поворот виконання судового рішення є недійсним, оскільки така ухвала сама по собі є виконавчим документом і повинна виконуватися в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про поворот виконання якого вона винесена суд зазначає наступне.

Як встановлено з матеріалів справи на виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 2а-39/10 в частині стягнення у солідарному порядку з Головного управління ПФУ в Хмельницькій області, Управління ПФУ у м. Хмельницькому на користь ОСОБА_1 500 гривень відшкодування моральної шкоди, був виданий виконавчий лист на підставі якого 04.10.2011 року було відкрито виконавче провадження № 29047172. Постановою державного виконавця від 26.12.2011 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п.8 ч..1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з повним фактичним виконанням боржником судового рішення.

За таких обставин, а також виходячи із суті винесеної Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 20.10.2015 року ухвали про поворот виконання, якою зобов'язано ОСОБА_1 повернути отримані нею кошти (по суті сплатити заявнику кошти), на її підставі законно виданий виконавчий лист, який підлягав окремому виконанню.

Згідно ч.1 ст.27 Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1, 8 ст.28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Відповідно до ст..32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.2, 5 ст.41 Закону витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст..31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку. Належним чином оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Отже системний аналіз вказаних положень Закону свідчить про те, що перед тим, як вживати відповідні заходи з примусового виконання рішення, державний виконавець зобов'язаний пересвідчитися у тому, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та у встановлений строк самостійно таке рішення не виконав.

Вказані вимоги Закону державним виконавцем не виконані. Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження (відсутнє повідомлення про вручення боржнику про відкриття вказаного виконавчого провадження, розписка останньої про особисте вручення державним виконавцем такого документу, чи належним чином оформлена відмова боржника від отримання таких документів).

Таким чином, державний виконавець, без отримання доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, приступив до примусового виконання рішення суду.

Відсутні відомості в матеріалах справи також стосовно направлення боржнику копій постанов про звернення стягнення на її пенсію, стягненню витрат на проведення виконавчих дій та стягнення виконавчого збору.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині визнання дій та бездіяльності стосовно не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження, постанов про звернення стягнення на пенсію, стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій слід задовольнити, а винесені постанови державним виконавцем від 17.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 50 гривень та стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 гривень - скасувати.

Відповідно до положень статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), роз'яснень, викладених у пункті 3 постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичні особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи свої вимоги стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 5000 гривень позивач не надала суду доказів, які б свідчили про заподіяння їй такої моральної шкоди. До того ж суд звертає свою увагу на те, що при визначенні розміру моральної шкоди, який слід стягнути з відповідачів, позивач по суті зазначає, що така сума є мінімальною, аби зупинити посадових осіб ДВС від подальшого вчинення протиправних дій.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позиву в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 159, 160 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Лубкович О.Р. стосовно не надіслання постанови від 10.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/20042/15-а виданого 04.02.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, постанови від 17 березня 2016 року про звернення стягнення на пенсію боржника та постанов від 17 березня 2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення з боржника виконавчого збору протиправною.

Скасувати постанову державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби від 17 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 гривень.

Скасувати постанову державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 17 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 50,00 гривень.

Стягнути з Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції грошові кошти у сумі 100,00 гривень.

В решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або за відсутності особи, яка брала участь але не була присутня при її проголошенні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст рішення виготовлено 21 листопада 2016 року.

Суддя: