Справа № 813/4199/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 грудня 2016 року справа 813/4199/16

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте» про зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте», в якому просить суд зобовязати відповідача відповідно до договору №980-046-000173721 від 11.01.2016 та рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» повернути кошти.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить її розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суддя, визначаючи характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, встановив наступне.

11.01.2016 між позивачем (страхувальник) і приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форте» (страхових) від імені якого діє як повірений ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір №К 980-046-000173721 про добровільне страхування фінансових ризиків «Капітал», предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, повязані зі збитками при здійсненні страхувальником (позивач) господарської діяльності.

Страховими ризиками згідно з п.5 вказаного договору є ризик завдання матеріального збитку страхувальнику (позивачу) внаслідок непередбачених фінансових втрат, що можуть виникнути в результаті невиконання боржником (ТзОВ «Інвестиційно розрахунковий центр») своїх фінансових зобовязань за договором позики, а саме неповернення боржником, отриманих у власність (позику) коштів від страхувальника (позивача) на підставі договору позики протягом певного строку внаслідок банкрутства або ліквідації боржника.

Відповідно до п.6.1 вказаного договору страховим випадком є понесення збитків страхувальником (позивачем) внаслідок настання страхового ризику.

В позовній заяві позивач посилається на те, що розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк «Михайлівський», у звязку з чим він неодноразово звертався до вказаного банку та відповідача у справі щодо повернення грошових коштів. Проте, звернення позивача не розглянуті, грошові кошти не повернуті. З таких підстав, позивач просить суд зобовязати відповідача повернути грошові кошти.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами у справі носять зобовязальний характер і регулюються нормами цивільного права.

Згідно з ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст.4 КАС України правосуддя в адміністративних справах здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Суддя зазначає, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Відповідно управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суддя встановив, що відповідач у справі не наділений владними повноваженнями та не виконує управлінських функцій, а тому не є суб'єктом владних повноважень.

З аналізу підстав і предмету позову, з врахуванням обставин у справі, суддя дійшов до висновку, що спір у справі носить приватно правовий характер, оскільки стосується виконання зобовязань за договором добровільного страхування, укладеного між позивачем та відповідачем, і відповідно не має ознак публічно правового спору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що позовну заяву позивача не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що, в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України районні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч.6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої, встановленої п.1 ч.1 вказаної статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Тому, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.5 ст.109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ст.ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Форте» про зобовязання вчинити дії.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Розяснити позивачу, що справа підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя А.Г. Гулик