Справа № П/811/1427/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Справа № П/811/1427/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (надалі - позивач) до управління Держгеокадастру у Світловодському районі Кіровоградської області (надалі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в погодженні проекту землеустрою про відведення земельної ділянки в користування за результатами розгляду заяви від 16 вересня 2016 року, викладеної в листі від 29 вересня 2016 року №22/41-16;

2) зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву від 16 вересня 2016 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 61,4834 га, в оренду терміном на 49 років для подальшої передачі для ведення фермерського господарства, надати законний і обґрунтований висновок за результатами її розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відмова в погодженні проекту землеустрою, викладена відповідачем у листі від 29 вересня 2016 року №22/41-16, не відповідає вимогам ч.5 та ч.6 ст. 186.1 Земельного кодексу України, оскільки не містить посилання на закони та прийнятті відповідно до них нормативно-правові акти; в ній не зазначено, в чому полягає невідповідність положень поданого позивачем проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою. Отже, на думку позивача, відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати без його участі (а.с.55-56).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (а.с.53). Письмових заперечень або пояснень по суті позовних вимог до суду не надав.

Відтак, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 10 вересня 2016 року, у справі №401/2467/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною загальною площею 61,4834 га для подальшої передачі в оренду на 49 р. для ведення фермерського господарства на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області (а.с.10-12).

16.09.2016 року позивач, через Центр надання адміністративних послуг у Світловодському районі, звернувся до управління Держгеокадастру у Світловодському районі із заявою про видачу висновку про погодження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 61,4834 га в оренду терміном на 49 років для ведення фермерського господарства на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Так, до заяви позивачем додані: документація із землеустрою, роботи із землеустрою в електронному вигляді (обмінний файл) (а.с.13-14).

Листом від 29.09.2016 р. №22/41-16 відповідач повідомив позивача про результат розгляду заяви від 19.09.2016 р., де вказав, що до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області наявні наступні зауваження: на кадастровому плані проекту в експлікації земельних угідь відсутня площа зони дії обмеження та код обмеження відповідно до класифікатора (а.с.15).

Позивач не погоджуючись з підставами відмови у погоджені проекту із землеустрою, визначеними у листі від 29.09.2016 р. №22/41-16, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, з'ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача і можливість його захисту в обраний ним спосіб, ураховує наступне.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проект землеустрою, згідно із ст.1 Закону України "Про землеустрій", - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Так, повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов'язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно вимог ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

У відповідності до ч. 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частинами 6 і 8 згаданої вище статті Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Отже, аналіз наведених правових норм свідчить про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до відповідного органу подає саме його розробник. У свою чергу, уповноважений орган, розглянувши проект розробника в установлений строк, зобов'язаний повідомити розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Так, в розумінні Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (ч.2 ст. 26 цього Закону).

Водночас, згідно вимог ч.1 ст.26 Закону України "Про землеустрій", замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

За змістом частин 3-4 цієї ж статті Закону України "Про землеустрій", взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що подання замовником до відповідного органу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження не породжує для такого органу обов'язку щодо прийняття, за результатами зазначеного звернення замовника, одного із рішень, передбачених ст. 186-1 Земельного кодексу України. Належним суб'єктом подання проекту землеустрою на погодження у даному випадку є саме розробник такого проекту, а не замовник - землекористувач.

Встановлено, що проект землеустрою поданий до управління Держгеокадастру у Світловодському районі на погодження позивачем по справі (а.с.14), який не є розробником документації із землеустрою у розумінні ч. 2 ст. 26 Закону України "Про землеустрій".

Тому відповідач, отримавши на погодження проект землеустрою не зобов'язаний розглядати цей проект та приймати жодне рішення за результатами розгляду цього проекту. Беручи до уваги наведене подання замовником на погодження проекту землеустрою виключає можливість його розгляду та, прийняття уповноваженим органом будь-якого рішення за результатами його розгляду.

Разом з тим, дане не є перешкодою для повторного звернення суб'єкта земельних правовідносин до суб'єкта владних повноважень із заявою, оформленою в законодавчому встановленому порядку.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. При цьому, за приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2