Справа № 822/2122/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2122/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представників відповідачаШилка С.В. Горобчишина С.В. Василенка А.В. Цимбалюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Гранд Імпорт" м. Хмельницький до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що 21.10.2016 року подав митну декларацію № 400050000/2016/014865 до митного оформлення товарів. Метод визначення митної вартості товарів позивач визначив за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки в декларанта була інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарі в /2016/000044/2 від 24.10.2016 року яким визначив митну вартість товару за методом 3 - за ціною договору щодо подібних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними, враховуючи наступне.

Товар за митною декларацією № /2016/006275 від 21.05.2016 року надавався позивачем на тих же комерційних рівнях, що і оцінюваний товар за митною декларацією № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року, на безоплатній основі, що підтверджується фактурами та листами які подавалися до оформлення.

Відповідно до частин 4, 7 статті 59 Митного кодексу України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Оскільки товар за митною декларацією № /2016/006275 від 21.05.2016 року ввезений на тих же комерційних рівнях що і оцінюваний товар за № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року та вартість товару 0,79 доларів за кг., є найменшою з тих які є наявні в митниці, тому позивач вважає, що оформлення товару по 2 методу є максимально наближеним до поточного оформлення з врахуванням комерційних рівнів.

За таких обставин рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, необхідно визнати протиправними та скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надавши суду пояснення за змістом позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів «Матеріали рекламні торгові: «стенд картонний» за митною декларацією № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року встановлено, що документи подані на виконання частини 2 статті 53 Митного кодексу України містять обґрунтовані сумніви щодо дійсної вартості товару, оскільки у рахунку-проформі № 10/2016 від 18.10.2016 року ціна одного стенда вагою 7,1 кг становить 0,78 доларів за кг., що в перерахунку складає 0,11 доларів за кг. Зазначена ціна є значно нижчою ніж дійсна вартість товару та навіть нижчою за ціну макулатури на ринку Європи.

Отже документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Митне оформлення ідентичних товарів відповідачем не здійснювалося тому що товар за митними деклараціями № /2016/006275 від 21.05.2016 року та № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року відрізняється вагою, ціною та кількістю.

Товари, стенди картонні які імпортуються позивачем не мають ні назви, ні моделі, ні артикулу, тощо, тому стверджувати про те, що митне оформлення ідентичних товарів вже здійснювалося, неможливо.

Отже визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів під час митного оформлення товарів за митною декларацією № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року застосувати не можна, тому що не дотриманні умови, передбачені статтею 59 Митного кодексу України.

Враховуючи викладене позивача зобов'язано надати додаткові документи відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Позивач надав письмову відповідь про неможливість надати додаткові документи в зв'язку з чим відповідач прийняв рішення № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року про коригування митної вартості товару.

При застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товару взята до уваги вартість операції з подібними (аналогічними) товарами які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під час аналізу митних оформлень встановлено, що 19 вересня 2016 року здійснювалося митне оформлення товарів за митною декларацією № 400050000/2016/012817 за найменшим рівнем вартості, приблизно в тій же кількості, того ж виробника, які складаються з однакових компонентів та виконують однакові функції, дата, час оформлення яких (19.09.2016 року) є максимально наближеними до часу експорту оцінюваних товарів.

У всіх випадках відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів оформлюється картка відмови.

Таким чином рішення № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року прийняті правомірно.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 статті 1 Податкового кодексу України, цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Згідно частини 2 статті 1 Митного кодексу України відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Пунктами 23, 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується у разі ввезення на митну територію України-після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Згідно частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування-з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості встановлений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування,-страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Позивач відповідно до процедури декларування, встановленої статтею 257 Митного кодексу України для проведення митного оформлення імпортованого товару 21.10.2016 року подав до митного органу митну декларацію № /2016/014865 в якій задекларував до розмитнення матеріали рекламні торгові: стенд картонний-25 штук. Торговельна марка-YORK, виробник-YORK PL Spolka, та вказав митну вартість товару-0,79 доларів за кг.

Також на виконання вимог статтей 52, 53 Митного кодексу України до митної декларації позивач подав необхідні документи для митного оформлення товару, перелік яких наведений в графі 12 декларації.

При визначені митної вартості товару позивач застосував другорядний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту-за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки 21.05.2016 року позивач вже подавав митну декларацію № /2016/006275 в якій задекларував до розмитнення матеріали рекламні торгові: стенд картонний-120 штук, стенд картонний-80 штук. Торговельна марка-YORK, виробник-YORK PL Spolka.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Позивач при визначенні митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, застосував другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема ідентичні товари розмитнені за митною декларацією № /2016/006275 від 21.05.2016 року.

Оцінюваний товар за митною декларацією № /2016/014865 від 21.10.2016 року позивачем ввезено на тих же комерційних рівнях, що і товар згідно митної декларації № /2016/006275 від 21.05.2016 року, та вартість товару по 0,79 доларів за кг., є найменшою з тих які наявні в митниці, тому таке митне оформлення товару на думку позивача є максимально наближене до поточного оформлення з врахуванням комерційних рівнів (безоплатна основа).

Однією із форм здійснення митного контролю посадовими особами митних органів, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 336 Митного кодексу України є перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно частин 1, 2, 3, пункту 3 частини 6 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом-за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Із пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що оскільки товар поставлений позивачу безоплатно, основний метод визначення митної вартості товарів не застосовувався позивачем і також не був предметом митного контролю з боку відповідача.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Зміст прийнятого митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів визначений частиною 2 статті 55 цього Кодексу.

Відповідач при перевірці митної декларації № /2016/014865 від 21.10.2016 року та документів, які підтверджують митну вартість товару прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року яким визначив митну вартість товару за другорядним методом-за ціною договору щодо подібних товарів, а також виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року.

У вказаному рішенні відповідач зазначив: обставинами прийняття рішення є неподання до митного оформлення документів, які підтверджують складові митної вартості у відповідності до вимог частин 2, 8, 9 статті 52 та частин 2, 3 статті 53 Митного кодексу України.

Другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано через відсутність інформації в декларанта та митного органу щодо оформлення ідентичних товарів.

Застосовано другорядний метод за ціною договору щодо подібних товарів, на підставі інформації щодо товарів митне оформлення яких вже здійснено, зокрема митної декларації № 400050000/2016/012817 від 19.09.2016 року.

Суд, досліджуючи встановлені обставини справи вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № /2016/014865 від 21.10.2016 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний-за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Із змісту статті 57 Митного кодексу України вбачається, що основною умовою застосування кожного наступного другорядного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є неможливість визначення митної вартості товарів шляхом застосування попереднього методу.

Із пояснень представника позивача, свідка ОСОБА_7, та матеріалів справи судом встановлено, що при визначені митної вартості товару позивач застосував другорядний метод визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту-за ціною договору щодо ідентичних товарів, оскільки 21.05.2016 року позивач вже подавав митну декларацію № /2016/006275 в якій задекларував до розмитнення матеріали рекламні торгові: стенд картонний-120 штук, стенд картонний-80 штук. Торговельна марка-YORK, виробник-YORK PL Spolka.

Вартість товару визначена як 0,79 доларів за кілограм у митній декларації № /2016/014865 від 21.10.2016 року, товар вироблений у тій самій країні, тим же самим виробником і із того ж матеріалу, що і у митній декларації № /2016/006275 від 21.05.2016 року.

Різниця у вазі товару в зазначених митних деклараціях суд розцінює як незначні фізичні відмінності які не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої статті 59 Митного кодексу України, а саме: товари однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами за фізичними характеристиками, якістю та репутацією на ринку, країною виробництва, виробником, матеріалом виготовлення.

Правова позиція позивача підтверджується також довідкою фірми постачальника товару від 27.10.2016 року, згідно якої повідомлено, що товар який постачався позивачу по фактурі проформі № 05/2016 від 18.05.2016 року і товар, що постачався по фактурі проформі № 10/2016 від 18.10.2016 постачався на безоплатній основі та ці товари по цим рахункам проформам однакові за всіма ознаками у тому числі за такими як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник.

Таким чином дослідження встановлених по справі обставин не залишає у суду жодних сумнівів щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів у митній декларації № /2016/014865 від 21.10.2016 року за ціною договору щодо ідентичних товарів та відсутністю правових підстав для визначення відповідачем митної вартості товарів за другорядним методом, а саме: за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на підставі митної декларації № 400050000/2016/012817 від 19.09.2016 року.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення представників відповідача та надані ними докази, оскільки вони не заперечують правову позицію позивача, пояснення представника позивача та докази надані ним у судовому засіданні.

Враховуючи наведене суд робить висновок про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості № 400050000/2016/000044/2 від 24.10.2016 року, яким він визначив митну вартість товару за другорядним методом-за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 400050000/2016/00184 від 24.10.2016 року, не відповідають вимогам Митного кодексу України, тому їх необхідно визнати протиправними та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та доведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому його необхідно задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 4 ПК України, ст. ст. 1, 4, 51, 52, 53, 54, 55, 57, 58, 59, 248, 318, 321, 336 Митного кодексу України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України № 400050000/2016/000044/2 від 24 жовтня 2016 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №400050000/2016/00184 від 24 жовтня 2016 року.

Стягнути на користь приватного підприємства "Гранд Імпорт" м. Хмельницький судові витрати в сумі 1378 грн., (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 30.11.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2016 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський