Справа № 813/730/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 876/3196/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2016 року Приватне підприємство «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якому просило: визнати протиправними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Мулика П.І. в частині вчинення вимоги від 22 лютого 2016 року № 03.3-32/356; визнати протиправною та скасувати вимогу від 22 лютого 2016 року № 03.3-32/356 про проведення виконавчих дій 02 березня 2016 року в рамках зупиненого ЗВП № 201485278.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки оскаржувана вимога не містить усіх передбачених п.1.8 Інструкції про порядок примусового виконання рішень відомостей, зокрема, у ній відсутнє зазначення дати відкриття зведеного виконавчого провадження, не вказано ПІП державного виконавця, який уповноважений вчиняти виконавчі дії у межах ЗВП № 20145278 та підписана начальником відділу примусового виконання рішень Муликом П.І., який не є державним виконавцем, що здійснює виконавче провадження, а тому є такою, що винесена із порушенням законодавчих норм.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем не доведено та не підтверджується матеріалами справи протиправність оскаржуваних дій начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та його вимоги від 22 лютого 2016 року №03.3-32/356.

Не погодившись з прийнятою постановою, Приватне підприємство «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що відповідно до п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень вимогу в рамках зведеного виконавчого провадження(ЗВП) № 20145278 Мулик П.І. вправі видати лише «під час здійснення виконавчого провадження», тобто станом на 22 лютого 2016 року у провадженні Мулика І.П. як державного виконавця мало б знаходитись ЗВП № 20145278. Також, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували той факт, що станом на 22 лютого 2016 року ЗВП № 20145278 було прийнято до примусового виконання державним виконавцем - начальником відділу ПВР Муликом П.І.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції,на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебувало зведене виконавче провадження № 20145278 з примусового виконання: - наказу господарського суду Тернопільської області від 08 жовтня 2007 року № 1/151-3079; - наказів господарського суду Львівської області від 06 лютого 2009 року № 11/263, від 29 травня 2009 року № 26/85, від 20 червня 2013 року № 5015/3282/12, від 11 липня 2013 року № 914/1599/13, від 17 березня 2014 року № 914/399/14, від 01 квітня 2014 року № 914/511/14, від 23 червня 2014 року № 914/1337/14, від 04 липня 2014 року № 914/1380/14, від 07 липня 2014 року № 914/1596/14; - виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 жовтня 2008 року № 2-2361/08; - виконавчих листів Львівського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2012 року № 2а-2039/12/1370, від 21 жовтня 2013 року № 2а-7654/10/1370 - про стягнення з ПП «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» заборгованості на суму 6986622,91 грн.

22 лютого 2016 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Муликом П.І. вчинено вимогу № 03.3-32/356, що була отримана ПП «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» 25 лютого 2016 року згідно з даними офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»(а.с.9-10).

У вказаній вимозі зазначено, що з метою обстеження майнового стану боржника та перевірки збереженості описаного майна ПП «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» згідно з актами опису й арешту майна від 12 серпня 2008 року та 16 жовтня 2008 року начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вимагає: посадовим особам та працівникам ПП «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» не чинити перешкод державному виконавцю та надати доступ до описаного майна згідно актів опису й арешту майна боржника від 12 серпня 2008 року та 16 жовтня 2008 року; посадовим особам та працівникам ПП «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» забезпечити безперешкодне входження до описаного майна боржника; керівнику Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області забезпечити участь працівників цього ж відділу для забезпечення громадського порядку.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Згідно із п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення, зокрема, вимог, які згідно з п.1.7 цієї ж Інструкції обов'язкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до п. 1.8 цієї ж Інструкції вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. У вимозі зазначаються (пп.1.8.1 Інструкції): а) найменування органу ДВС; б) дата відкриття та номер виконавчого провадження; в) реквізити виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження (його резолютивна частина у разі потреби); г) прізвище, ім'я та по батькові державного виконавця; ґ) перелік дій, які необхідно вчинити; д) строк виконання вимоги; е) наслідки невиконання вимоги.

Підпунктом 1.8.2 вищевказаної Інструкції вимога підписується державним виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається державним виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області також належить до числа державних виконавців, однак вимогу в рамках зведеного виконавчого провадження № 20145278 вказана посадова особа вправі видати лише під час здійснення виконавчого провадження, вірно не взято до уваги судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області права складати й підписувати вимогу державного виконавця та правомірності таких його дій.

Щодо твердження позивача про недотримання при складенні оскаржуваної вимоги норм п.п.б), д) пп.1.8.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки в такій вимозі не вказано дати відкриття зведеного виконавчого провадження та не визначено строк виконання вимоги, то колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 3.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено можливість об'єднання у зведене виконавче провадження кількох виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника. При цьому, як слідує з норм згаданих вище закону й інструкції, зведене виконавче провадження не відкривається, а розпочинається в зв'язку з об'єднанням в одне (зведене) інших виконавчих проваджень. Отже, у цьому випадку дата відкриття зведеного виконавчого провадження відсутня як така й не може бути вказаною державним виконавцем із об'єктивних причин.

З наявної в матеріалах справи вимоги від 22 лютого 2016 року № 03.3-32/356 слідує, що нею було зобов'язано посадових осіб і працівників позивача утриматися від дій, що можуть перешкоджати обстеженню держаними виконавцями описаного майна боржника (позивача), а також зобов'язано працівників поліції забезпечити громадський порядок при здійсненні таких заходів. При цьому, в цій вимозі зазначено час та місце проведення відповідного обстеження описаного майна - 11:00 год. 02 березня 2016 року у м. Стрий на вул. Шашкевича, 21. Таким чином, строк виконання вимоги обмежується здійсненням державними виконавцями обстеження описаного майна у визначений у цій же вимозі термін.

Відповідно до пп.1.12.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру документи виконавчого провадження можуть виготовлятися без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обов'язково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього.

Згідно із п.п.2.1, 2.3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5, дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру, до якого вносяться: - найменування органу ДВС, до якого надійшов на виконання виконавчий документ; - дата надходження виконавчого документа до державного виконавця; - назва виконавчого документа, номер та дата видачі; - найменування органу, посадової особи, що видали документ; - повне найменування стягувача та боржника, їх адреси і, у разі наявності, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків для фізичних осіб (серія та номер паспорта - для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), номер мобільного телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача і боржника; - категорія виконавчого документа; - відомості про стягнення коштів на користь держави; - дата набрання рішенням чинності; - резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом).

Відповідно до п.3.1 того ж Положення до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.

Згідно із п. 3.3 вищенаведеного Положення відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу ДВС відомості про таку дію вносяться до Єдиного реєстру протягом двох робочих днів після її проведення або надходження повідомлення про її проведення.

Зі змісту оскаржуваної вимоги слідує, що вона не є підставою для проведення яких-небуть виконавчих дій, а звернена до боржника (Приватного підприємства "СЦ-Сервіс-Центр-Стрий") і підрозділів національної поліції (Стрийського відділу та Головного управління у Львівській області) та спрямована на надання їм певних вказівок (утримання від вчинення певних дій та вжиття певних дій).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта про те, що складення оскаржуваної вимоги без використання програмних засобів Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, жодним чином свідчать про її протиправність (а також і дій державного виконавця з її винесення), оскільки відсутні підстави для внесення відомостей, що містяться у оскаржуваній вимозі до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, так як вони виключно регламентують дії посадових осіб і працівників боржника та працівників органів національної поліції.

Постановою від 03 серпня 2015 року зведене виконавче провадження ЗВП № 20145278 було зупинене, його зупинення було здійснене на підставі п.7 ч.1 ст.37, ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження на підставі, передбаченій п.7 ч.1 цієї статті, зупиняється лише в частині звернення стягнення на майно, реалізацію якого зупинено судом. Частиною 4 статті 39 того ж Закону дозволено державному виконавцеві здійснювати заходи з перевірки майнового стану боржника й у період зупинення виконавчого провадження.

Ані перевірка майнового стану боржника, ані обстеження й перевірка збереженості описаного майна боржника, ані вимога державного виконавця на забезпечення таких дій не суперечать зупиненню виконавчого провадження та такі дії можуть вчинятися й у період зупинення виконавчого провадження за п.7 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження". На підставі вищезазначеного, доводи позивача про те, що в зв'язку із зупиненням зведеного виконавчого провадження ЗВП №20145278 за постановою від 03 серпня 2015 року, державною виконавчою службою не можуть здійснюватися дії й вживатися заходи, на забезпечення виконання яких спрямована оскаржувана вимога, не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2016 року у справі № 813/730/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

01 грудня 2016 року