Справа № 820/5671/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2016 р. № 820/5671/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участі

секретаря судового засідання -Костіної А.В.,

представників позивача Селіванова М.В., Бут М.С.,

представника відповідача - Забайрачної С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 13.10.2016 року № та форми "С" від 13.10.2016 року № Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період з 29.08.2016 року по 09.09.2016 року була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТОД-СКР". 27.09.2016 року ТОВ "ТОД-СКР" отримало акт Головного управління ДФС у Харківській області, Центральної ОД ПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 565/20-40-14-02-07/35970324 від 23.09.2016 року "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року". Не погодившись з зазначеним актом 03.10.2016 року ТОВ "ТОД-СКР" подало заперечення до акту до Головного управління ДФС у Харківській області та до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 13.10.2016 року № та форми "С" від 13.10.2016 року № . ТОВ "ТОД-СКР" вважає, що податкові повідомлення-рішення не відповідають чинному законодавству, а тому підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у зв'язку із чим просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу суб'єкта господарювання - юридичної особи, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, та перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) в Головному управлінні Державної фіскальної служби у Харківській області.

Як свідчать матеріали справи, на підставі пп.20.1.4, п.20.1,ст.20, ст.75, ст.77, ст.82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, відповідно до плану-графіку проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" (код за ), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами зазначеної перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області складено Акт № 565/20-40-14-02-07/35970324 від 23.09.2016 року "Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року" (а.с.12-41).

Не погодившись з зазначеним актом 03.10.2016 року ТОВ "ТОД-СКР" подало заперечення до акту до Головного управління ДФС у Харківській області та до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (а.с.42-55).

За результатами акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" від 13.10.2016 року № за порушення п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України від 02.12.2010 року №2755- VI, п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 розділу III «Податок на прибуток підприємств» ПК України від 02.12.2010 року № 2755Л/І (зі змінами та доповненнями) з урахуванням ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - заниження податку на прибуток на загальну суму 113 095, 00 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 87 319,00 грн., за 2014 рік на суму 19 454, 00 грн., за 2015 рік на суму 6 322, 00 грн.

- форми "С" від 13.10.2016 року № за порушення п.1.2, 2.6, 3.1, 3.3, 3.10, 3.12 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, в частині не оприбуткування готівки в касу підприємства 15.08.2014 у розмірі 13606,31 грн., оскільки прибутковий касовий ордер було оформлено бухгалтером під час перебування у відпустці (а.с.61-63).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті № 565/20-40-14-02-07/35970324 від 23.09.2016 року, на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Відповідно до норм статей 77, 86 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-//І, контролюючі органи проводять планові виїзні перевірки та оформлюють їх результати відповідно до вимог ст. 86 Податкового кодексу України та згідно з Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 (далі Порядок).

Згідно з п. 5 розділу II. Основні вимоги до оформлення документальних перевірок Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші - документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.п. 2 п. 4 розділу III Зміст акта (довідки) документальної перевірки Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.

Згідно Акту перевірки (арк. 9) відповідно наданих до перевірки документів (наказів, табелів обліку робочого часу) встановлено, що директор ТОВ "ТОД-СКР" перебував у відпустці у періоди часу: з 16.08.2013 року по 30.08.2013 року, з 22.12.2013 року по 31.12.2013 року, з 18.08.2014 року по 31.08.2014 року.

За час цих відпусток згідно Акту перевірки (арк. 10) директор ТОВ "ТОД-СКР" підписав Акт виконаних послуг 0-00000285 з ТОВ "Оріон Логістікс" - 30.08.2014 року

Натомість, Акт виконаних послуг 0-00000285 ТОВ "ТОД-СКР" з ТОВ "Оріон Логістікс" склали 30 вересня 2014 року, про що свідчать дати на відповідному бухгалтерському документі. Відтак, поза межами перебування директора ТОВ "ТОД-СКР" у щорічній основній відпустці.

Щодо включення до складу витрат, сум, що не підтверджені належним чином оформленими первинними документами (внаслідок їх складання працівниками під час відпусток)

Директор ТОВ "ТОД-СКР" Сендецький В.В. приймав виконані роботи/ надані послуги у відносинах з ТОВ "Саноіл", з ТОВ "Інтер Транс", ТОВ "Оріон Логістікс", ТОВ "ЛС-Оператор", ФОП ОСОБА_6

З огляду на що, підписав: з ТОВ "Саноіл" акти виконаних послуг № 2926 від 22.08.2013 року на суму 31500 грн., № 2977 від 30.08.2013 року на суму 31500 грн., №2969 від 30.08.2013 року на суму 6300 грн., № 2968 від 30.08.2013 року на суму 27700 грн., № 4847 від 26.12.2013 року на суму 31500 грн.,з ТОВ "Інтер Транс" акти здачі-прийняття послуг 3047 від 20.08.2013 року на суму 30900, з ТОВ "Оптимальні логістичні системи" акти виконаних послуг № АА-18308А від 29.08.2014 року на суму 17516,67 грн., № АА-14708А від 26.08.2014 року на суму 17516,67 грн., № АА-18112А від 25.12.2014 року на суму 24291,67 грн., з ТОВ "Оріон Логістікс" акти виконаних послуг № 0-00000236 від 29.08.2014 року на суму 15000 грн., з ТОВ "ЛС-Оператор" акти здачі-приймання робіт № АУ-0017904 від 21.12.2015 року на суму 811 грн., № АУ-0017964 від 21.12.2015 року на суму 811 грн., № ДК-0001248 від 15.12.2015 року на суму 650 грн., № ДК-0001239 від 18.12.2015 року на суму 1150 грн., № ДК-0001255 від 21.12.2015 року на суму 850 грн., № ДК-0001259 від 21.12.2015 року на суму 1350 грн., з ФОП ОСОБА_6 акт виконаних послуг № 695 від 21.12.2015 року на суму 29500 грн.

Таким чином, директор ТОВ "ТОД-СКР" Сендецький В.В. засвідчив правильність оформлення господарських операцій з вказаними контрагентами своїм підписом, що дає змогу однозначно ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Менеджер по логістиці ТОВ "ТОД-СКР" Гриб О.П. від імені товариства підписав з ТОВ "РОБЕРТ БОШ ЛТД" накладні № 315 - 16.08.2013 року на суму 49344,98, № 331 - 20.08.2013 року на суму 118788,32, № 371 - 22.08.2013 року на суму 80278,71, № 372 - 22.08.2013 року на суму 51759,30 грн. Фактично менеджер по логістиці ТОВ "ТОД-СКР" Гриб О.П. був відповідальним за їх здійснення, . вказав свою посаду і прізвище як особи, яка відповідальна за здійснення господарських операції та засвідчив правильність оформлення господарських операцій своїм підписом, що дає змогу однозначно ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Перебування у відпустці вказаних працівників товариства саме по собі не свідчить про дефектність зазначених первинних бухгалтерських документів.

Правове значення має лише належність підпису працівнику, що уповноважений трудовим договором на здійснення відповідної господарської операції.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 74 Кодексу законів про працю України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної платні

Відпустка - це час відпочинку, який обчислюється в календарних днях і надається працівникам із збереженням місця роботи і заробітної плати.

Виходячи зі змісту Закону України "Про відпустки" у період відпустки працівник не несе обов'язку виконувати роботу, обумовлену трудовим договором, і підлягати внутрішньому трудовому розпорядку. Таким чином, трудова функція обмежуються виключно в частині обов'язковості її виконання.

При цьому ні Кодекс законів про працю України, ні Закону України "Про відпустки" не обмежує право працівника здійснювати під час відпустки чи інших періодів відпочинку передбачені трудовим договором функції за власною ініціативою.

За наслідком системного аналізу приписів ст. 62, ч. 8 ст. 79 Кодексу законів про працю України слід дійти висновку про законодавче обмеження та особливий облік надурочних робіт та відкликання з відпустки. При цьому надурочними роботами та відкликанням з відпустки вважаються дії, що проведені за ініціативою власника, або уповноваженого ним органу - тобто роботодавця.

В зазначеному прослідковується основний принцип трудового права та трудового законодавства - захист слабої сторони трудових правовідносин - працівника, зокрема, зі сторони роботодавця.

Залишення з власної ініціативи працівників після робочого часу на роботі для виконання трудової функції, однаково як і вихід на роботу під час відпустки з власної ініціативи по-перше вимогами закону не заборонені, по-друге, додатково не обліковуються

Зважаючи на вищевикладене, на час відпустки працівника право виконання трудових функцій зберігається, на такий час обмежується лише право роботодавця вимагати виконання працівником трудових обов'язків.

Вищезазначені первинні бухгалтерські документи підписані уповноваженими на те працівниками товариства, які в період відпусток здійснювали трудову функцію за власною ініціативою.

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно з частиною третьою статті 8 та частиною восьмою статті 9 вказаного Закону відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення л всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і ^ звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Крім того, регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності (частина друга статті 6 зазначеного Закону).

Так, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, визначає Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за N 168/704.

Відповідно до п. 2.15, 2.16 вказаного Положення первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Крім того, Наказом Міністерства фінансів України від 3 червня 2014 року №574 «Про внесення змін до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» внесено зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Вищезазначений наказ Мінфіну прийнято суб'єктом нормотворення в межах повноважень, наданих йому, зокрема, статтею 6 Закону, частиною другою якої визначено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, а також узгоджено з Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою статистики України і Державною службою України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва та зареєстровано в Міністерстві юстиції 25 червня 2013 року за №1057/23589.

При цьому згідно з висновком Міністерства юстиції України від 11 червня 2013 року зазначений нормативно-правовий акт відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини.

Головний бухгалтер, приймаючи вищевикладені первинні бухгалтерські документи до бухгалтерського обліку, виявила той факт, що у момент їх складення працівники відповідно до наказів та табелів обліку робочого часу мали перебувати у відпустках. З огляду на що, передала їх з письмовим обґрунтуванням керівнику підприємства.

Керівник підприємства, керуючись п. 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N88. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за N 168/704. прийняв окреме письмове рішення щодо прийняття їх до виконання.

Таким чином, зазначені первинні бухгалтерські документи складені належним чином, відповідно до господарської операції, яка реально відбулася.

Відповідні суми віднесені до витрат на підставі ряду первинних бухгалтерських документів, не обмежуючись вищевикладеними. Так, до перевірки були надані інші документи (договори, документи про сплату наданих послуг, виконаних робіт, товарів, товарно- транспортні накладні тощо), які належним чином фіксують та підтверджують господарські операції.

Щодо висновку відповідача про неоприбуткування ТОВ "ТОД-СКР" готівки в сумі 13606,31 грн. внаслідок складання прибуткового касового ордеру бухгалтером під час відпустки.

Оприбуткування готівки визначено у п. 1.2. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення), як проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки у повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що готівкові кошти, що фактично надходять до кас підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами, повинні у день їх одержання в повній сумі оприбутковуватися шляхом здійснення відповідних записів у касовій книзі.

Перебування у відпустці головного бухгалтера товариства саме по собі не свідчить про дефектність зазначеного первинного бухгалтерського документа. Правове значення має лише належність підпису працівнику, що уповноважений трудовим договором на здійснення відповідної господарської операції.

Акт перевірки не містить доказів, які б свідчили про те, що прибутковий касовий ордер №15 від 15.08.2014 року є підробленими (наприклад, вирок у кримінальній справі за фактом вчинення злочину щодо підроблення документів, службового підроблення тощо), таким, що позбавлений сили касових документів.

Головний бухгалтер товариства з метою дотримання вимог трудового законодавства про оплату праці у період своєї відпустки за власною ініціативою виконала свою трудову функцію з оприбуткування коштів для подальшої виплати заробітної плати.

При цьому, з метою дотримання вимог Закону України "Про бухгалтерський облік" того ж дня звернулась до керівника товариства з поясненнями відповідного. Керівник підприємства, керуючись п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за N 168/704. прийняв окреме письмове рішення щодо прийняття такого документу до виконання.

Відповідно до змісту підставою складання зазначеного прибуткового касового ордеру є виплата зарплати. При цьому того ж дня, зазначені кошти у тому ж розмірі були видані працівникам в рахунок заробітної плати, що працівники засвідчили своїми підписами у відомості на виплату грошей № 02- 0000015 за серпень 2014 року.

Таким чином, у сукупності зазначені документи свідчать про реальність та правильність оприбуткування товариством вказаних коштів.

Виходячи з вищевикладеного, висновки Акту перевірки не відображають об'єктивно й в повній мірі, із посиланням на первинні документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи податкової інспекції.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем зазначених вище норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п.1, 3 частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті податковим органом, є необґрунтованим та таким, що не відповідають вимогам законодавства, через що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОД-СКР" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 13.10.2016 року № , від 13.10.2016 року №.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29.11.2016 року.

Суддя Тітов О.М.