Справа № 822/1521/16
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1521/16

Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

30 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача - Карєпової Галини Анатоліївни,

представника позивача - Мішина Олександра Володимировича,

представника відповідача - Загороднього Віталія Сергійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Авто-Експерт" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Авто-Експерт" до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2016 року позивач, приватне підприємство «Авто-Експерт», звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №020723 від 26.07.2016 року, а також стягнення на користь позивача судового збору.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся з апеляційною скаргою до Вінницького апеляційного адміністративного суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року зобов'язано відповідача надати у судове засідання щотижневий графік проведення рейдової перевірки, наказ Укртрансінспекції про затвердження щотижневого графіку рейдової перевірки, а також інші документи, які слугували підставою для проведення вказаної перевірки.

На виконання ухвали суду відповідачем до Вінницького апеляційного адміністративного суду надано копії наказів про затвердження щотижневих графіків рейдових перевірок та графік проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.07.2016 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області у зв'язку із неодноразовим надходженням звернень громадян, клопотань органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання, щодо порушень чинного законодавства України стосовно безпідставної відмови у перевезенні пасажирів суб'єктами господарювання, що здійснюють перевезення, в тому числі ПП "Авто-Експерт", відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" від 08.11.2006 року №1567, здійснено рейдову перевірку додержання суб'єктами господарювання вимог, визначених п.15 цього Порядку, в районі буд. 103 по вул. Шевченка, м. Хмельницький.

За наслідками перевірки складено акт про додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у зв'язку з порушенням перевізником ПП "Авто-Експерт" вимоги ст.37 Закону України "Про автомобільний транспорт" (далі - Закону), а саме безпідставна відмова від пільгового перевезення пасажира.

26.07.2016 року під час розгляду справи про порушення, представником позивача надавались пояснення з приводу відмови перевезення пільгового пасажира, які, на думку позивача, не були враховані посадовими особами управління. У зв'язку з зазначеним, 26.07.2016 року Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №020723 від 26.07.2016 року, в розмірі 170 грн.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно встановлено порушення ПП "Авто-Експерт" статті 37 Закону України "Про автомобільний транспорт" та безпідставно відмовлено у пільговому перевезенні громадян, а тому оскаржувана постанова є законною, відповідає дійсним обставинам справи та прийнята з дотриманням норм чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05 квітня 2001 ( далі Закон №2344-II)I року врегульовано відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2344-III основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частина 11 статті 6 Закону №2344-III встановлює, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до вимог статті 48 Закону №2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III, визначено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі-Порядок), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. N 1567, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедура здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб'єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень врегульована Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.06 р. № 1567 (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно з п. 14 порядку, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку. Рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менше як дві особи відповідно до завдання на перевірку. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (пункти 14-16 та 21 Порядку).

Відповідно до п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

Відповідно до п.21 Порядку у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за відповідною формою.

Порядок прийняття рішень за результатами актів перевірок встановлено вказаним вище Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті: справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення; справа розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5 (пункти 25-27 Порядку).

Під час судового засідання встановлено та підтверджено наданими відповідачем документами, а саме копіями наказів про затвердження щотижневих графіків рейдових перевірок та графіком проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки, що відповідачем проводилась саме рейдова перевірка транспортних засобів. (а.с. 134-142). Також, матеріалами справи підтверджується, що рейдова перевірка ПП "Авто-Експерт" проводилась інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області на підставі направлення на перевірку № 001457 від 04.07.2016 року. (а.с. 43)

Таким чином, дослідивши вищевказані документи, колегія суддів приходить до висновку, що рейдова перевірка проведена відповідачем у спосіб та у межах повноважень, наданих посадовим особам відповідача у відповідності до норм чинного законодавства України.

Крім того, представник відповідача зазначив, що перевірка позивача була проведена у зв'язку з надходженням на адресу Управління Укртрансбезпеки скарг від громадян про відмову у пільговому перевезенні осіб. Однак, колегія суддів не бере до уваги доводи представника відповідача, оскільки наявність скарг не є підставою проведення рейдової перевірки.

За наслідками перевірки, інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 04.07.2016 року було складено акт перевірки про додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у зв'язку з порушенням вимоги ст.37 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як вбачається з вказаного акту, перевірка проводилась в районі буд. 103 по вул. Шевченка, м. Хмельницький (автостанція №2) у м. Хмельницькому, що також підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. В акті перевірки зазначено дату і час перевірки: 04.07.2016 року о 14:10 хв. та транспортний засіб щодо якого проводилась перевірка: марка MAN 11.190, номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2, що належить ПП "Авто-Експерт", який здійснював перевезення пасажирів по міжобласному маршруту Хмельницький-Харків.

В акті зазначено, що під час перевірки водієм, який виконував регулярні перевезення по вищевказаному маршруту, відмовлено від передбаченого законом пільгового перевезення громадян, чим порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт». Однак з зазначеного не можливо встановити осіб, яким було відмовлено у пільговому перевезенні, а також їх право на таке перевезення.

На підставі зазначеного акту Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №020723 від 26.07.2016 року в розмірі 170 грн.

Однак, дані висновки спростовуються матеріалами справи, а саме відомістю №4П7НЖУ0001РНЕ 87145464 з АС Хмельницький-2 (а.с.125), де зазначено що транспортним засобом марки MAN 11.190, номерний знак НОМЕР_1, серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 на маршруті Хмельницький-Харків 04.07.2016 року о 14:15 хв. здійснювалось пільгове перевезення громадянина ОСОБА_5, учасника бойових дій згідно з посвідченням НОМЕР_3

Враховуючи те, що факт пільгового перевезення підтверджується вищевказаною відомістю, а в акті перевірки не вказано обставин порушення позивачем права на пільгове перевезення конкретних громадян, колегія суддів вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 020723 від 26.07.2016 року підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта щодо відсутності обов'язку пільгового перевезення пасажирів за умови відсутності відшкодування даних коштів органами соціального захисту населення, з огляду на наступне.

Відповідно до Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів, передбачено право на пільговий проїзд для різних категорій населення.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про автомобільний транспорт", пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізника, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Документами для пасажира, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення, згідно з частиною 2 статті 39 Закону № 2344-ІІІ є квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка).

Відповідно до підпункту 10 пункту 145 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18 лютого 1997 р. №176 в редакції постанови 26 вересня 2007 р. №1184) перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пасажирів з квитками і пасажирів, яким згідно із законодавством надано пільги щодо плати за проїзд.

Таким чином, відмова у пільговому перевезені є не законною, тому що закон не містить норми про обмеження кількості місць для перевезення пільгових категорій пасажирів.

Посилання апелянта щодо припинення перевезення пільгових категорій громадян у зв'язку з неодноразовою відмовою Управління праці та соціального захисту населення в підписанні договорів на перевезення пільгових пасажирів та компенсації перевізникам витрат на такі перевезення, є порушенням норм чинного законодавства, а тому право пільгових категорій громадян на безкоштовний проїзд не може бути обмежене з підстав, зазначених позивачем.

Крім того, відсутність державного контракту на перевезення пільгових категорій громадян і відповідного замовлення, не може вважатись обґрунтованою відмовою перевізника від пільгового перевезення пасажирів, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч. 3 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення №907 від 03.08.2016 року(а.с.5) та №948 від 13.09.2016 року(а.с.78) про сплату позивачем судового збору на загальну суму 2893,80грн.

В силу ст.94 КАС України вказаний судовий збір підлягає стягненню з Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області на користь ПП "Авто-Експерт".

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу приватного підприємства "Авто-Експерт" задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року скасувати, та винести нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про застосування адміністративно-господарського штрафу №020723 від 26.07.2016 року в сумі 170 грн.

Стягнути з Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства "Авто-Експерт" 2893,80 грн.судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2016 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.