Справа № 200/15557/16-а (2-а/200/611/16)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Алесан» та ТОВ «СІЛЛ» звернулись до суду з позовом до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, треті особи: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради в якому просять визнати протиправним та скасувати:

- п.п. 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.09.2016 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2016 № 339»;

- додаток №2 «Перелік власників рекламних засобів, яким скасовуються дозволи на розміщення зовнішньої реклами, у зв’язку з тим, що не використовуються місця розташування рекламних засобів протягом шести місяців» до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.09.2016 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2016 № 339».

Разом з позовом подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в якому просили:

- зупинити дію п.п. 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.09.2016 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2016 № 339»;

- заборонити виконавчому комітету Дніпропетровської міської ради до розгляду справи по суті приймати аналогічні (подібні) рішення стосовно скасування дозволів на розміщення рекламних засобів ТОВ «Алесан» та ТОВ «СІЛЛ»;

- заборонити відповідачу та третім особам: Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, іншим виконавчим органам, підприємствам, установам незалежно від форми власності вчиняти будь які дії направлені на виконання п.п. 1.2. пункту 1 рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.09.2016 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2016 № 339»;

- заборонити відповідачу та третім особам: Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, іншим виконавчим органам, підприємствам, установам незалежно від форми власності вчиняти будь які дії направлені на демонтаж рекламних конструкцій, в тому числі рекламних позивача ТОВ «Алесан» за відповідними адресами (згідно наведеного переліку);

- заборонити відповідачу та третім особам: Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, Комунальному підприємству «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради, іншим виконавчим органам, підприємствам, установам незалежно від форми власності вчиняти будь які дії направлені на демонтаж рекламних конструкцій, в тому числі рекламних позивача ТОВ «СІЛЛ» за відповідними адресами (згідно наведеного переліку).

Клопотання обґрунтовано тим, що прийняття оскаржуваного рішення виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради порушує норми чинного законодавства, вимоги Порядку розміщення зовнішньої реклами у місті, законні права та інтереси позивачів як суб’єктів підприємницької діяльності, а не прийняття заходів забезпечення позову може привести до неможливості відновлення прав і інтересів позивачів.

Вжиття заходів забезпечення позову вважають необхідним оскільки існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів та завдасть значних матеріальних збитків до ухвалення рішення у справі, захист цих прав свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року клопотання задоволено у повному обсязі та вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони переліченим позивачем особам, вчиняти дії визначені позивачем у клопотанні про забезпечення позову.

Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову ґрунтуються на тому, що рішення відповідача, що оскаржується несе своїм наслідком знесення рекламних засобів, які належать позивачам, і в разі не зупинення дії оскаржуваного рішення в частині, що стосується позивачів, може бути заподіяна шкода правам позивачів та їх майну і для відновлення порушених прав позивачів, у разі задоволення позову, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат щодо відновлення попереднього стану рекламних засобів.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову не з’ясував наявність доказів існування реальної небезпеки заподіяння майну позивачів та необхідність відновлення попереднього стану рекламних засобів. При цьому, рекламні засоби, про які зазначають позивачі, не були встановлені на момент виникнення спору, не були монтовані на момент розгляду клопотання позивачів про забезпечення позову, а отже жодного ризику для позивачів щодо подальшого відновлення попереднього стану рекламних засобів, яких на місцях тимчасового розміщення не встановлено, не існує. Вказане підтверджується письмовими доказами, відповідно до яких, зокрема, самі позивачі підтверджують факт відсутності рекламних засобів на місцях, визначених відповідними дозволами.

Також вказує на безпідставність та необґрунтованість клопотання позивачів, оскільки жодним чином не обґрунтовано наявність законодавчо визначених підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу позивачами не подано.

В судове засідання апеляційної інстанції позивачі не прибули будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи. До початку судового засідання від позивачів надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке обґрунтоване неможливістю забезпечити присутність у судовому засіданні представника позивачів у зв’язку з його участю в іншій справі по за межами області.

При цьому, жодних доказів на підтвердження наявності поважних причин неможливості участі представника позивачів у судовому засіданні до суду не подано.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Зазначене клопотання колегією суддів визнано необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, а також пріоритетність прийняття участі у судових засіданнях визначається стороною на власний розсуд та вказана причина неприбуття у судове засідання не може бути визнана поважною.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, передбачених частиною1 статті 117 КАС України.

Разом з тим, відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову не обґрунтовані будь-якими фактичними обставинами справи, судом не наведено доказів існування фактів, якими обґрунтовано клопотання позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, не вказано в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Предметом спору у даній адміністративній справі є правомірність прийняття виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради рішення від 01.09.2016 «Про скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 05.08.2016 № 339», підпунктом 1.2. пункту 1 якого та відповідно до додатку №2 визначено перелік власників рекламних засобів, яким скасовуються дозволи на розміщення зовнішньої реклами, у зв’язку з тим, що не використовуються місця розташування рекламних засобів протягом шести місяців.

Отже, вказане рішення відповідача не направлено на демонтаж рекламних засобів, оскільки оскаржуваним рішенням скасовуються дозволи на розміщення зовнішньої реклами, у зв’язку з тим, що місця розташування рекламних засобів не використовуються протягом шести місяців.

Ні зміст адміністративного позову, ні клопотання про забезпечення позову не містять доводів та посилань на докази того, що рекламні засоби були встановлені. Не містять таких доказів і матеріали про забезпечення позову.

Вказане свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача несе своїм наслідком знесення рекламних засобів, які належать позивачам.

При цьому, суд першої інстанції забезпечуючи адміністративний позов заборонив невизначеному колу осіб вчиняти будь які дії направлені на виконання оскаржуваного рішення відповідача та демонтаж рекламних конструкцій, тобто фактично суд першої інстанції застосував заходи забезпечення позову до невизначеного кола осіб, що суперечить приписам статті 117 КАС України та суті правового інституту забезпечення позову.

Законодавчо встановлені обставини, за наявності яких адміністративний суд може вжити заходів забезпечення адміністративного позову, клопотання позивачів не містить, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали такі обставини не встановлені.

Зважаючи на правову природу спірних правовідносин, визначені позивачами підстави позову та позовні вимоги, колегія суддів вважає, що наведені позивачами у клопотанні обставини не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у визначений позивачами спосіб.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, що мають значення для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, не встановлено дійсної природи спору, допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 117, 118, п.6 ч.1 ст. 199, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст.205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами» Дніпропетровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року – скасувати.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Алесан», Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до частини 2 статті 211 КАС України.

Ухвалу у повному обсязі складено 01.12.2016.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко