Справа № 425/2733/16-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року Провадження №2-а/425/77/16

Справа №425/2733/16-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справуза адміністративним позовом ОСОБА_2 до Капрала поліції поліцейської роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне в Луганській області Зилікова Данііла Вадимовича про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

встановив:

02 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Капрала поліції поліцейської роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне в Луганській області Зилікова Данііла Вадимовича, в якому просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034333, винесену відповідачем 01.09.2016 року.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 01.09.2016 року відносно нього поліцейським Зиліковим Д.В. була складена постанова серії АР № 034333 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивач 01.09.2016 року о 16:40 годин в місті Рубіжне на перехресті вулиць Володимирська та Мєндєлєєва рухаючись по вулиці Володимирська керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху. Зазначену постанову позивач вважає незаконною оскільки відповідачем при її складанні були порушені ст.ст. 251, 268, 283 КУпАП, не були відібрані від правопорушника пояснення і зауваження, не були роз'яснені права, не були залучені свідки, не були застосовані засоби з функцією кінозйомки, відеозапису, які могли підтвердити наявність правопорушення, не була надана адреса веб-сайту, на якому можливо ознайомитися з відеозйомкою його транспортного засобу в момент скоєння правопорушення.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням у справі та заявою позивача від 29.11.2016 року про відкладення розгляду справи (а.с. 79, 88).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов, просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи на інший час, яке викладено в його заяві від 29.11.2016 року, вважає, що підстав для такого відкладення немає, оскільки доказів поважності причин нез'явлення до суду позивачем до своєї заяви не надано, крім того в судове засідання з'явився представник позивача, який поклався на розсуд суду в цьому питанні та не заперечував проти розгляду справи.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням наявним у справі (а.с. 82, 83). 23.09.20106 року відповідачем було надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, за наявними доказами та письмові заперечення, згідно яких 01.09.2016 року ним під час несення служби з нагляду за дорожнім рухом приблизно о 16:40 годин встановлено порушення вимог п. 8.7.3 (е) ПДР України водієм ОСОБА_2, який керував автомобілем марки VOLVO ХС90, державний номерний знак НОМЕР_1 та проїхав перехрестя вулиць Володимирської та Мєндєлєєва в місті Рубіжне на заборонений червоний сигнал світлофора. На місці вчинення правопорушення відповідачем було розглянуто справу та винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивачу було роз'яснено його права, жодних клопотань про надання можливості скористатися допомогою адвоката від позивача не надходило, постанова була складена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, тому відповідач просить залишити позов ОСОБА_2 без задоволення (а.с. 36-38).

Під час судового засідання в порядку ст. 146 КАС України було досліджено відеозапис та здійснено демонстрацію відеозапису з персонального мобільного відеореєстратора патрульного поліції, на якому зафіксовані події, які відбулися 01.09.2016 року, відеозапис на оптичному диску за клопотанням відповідача судом долучений до цієї справи.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2016 року поліцейським Патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному капралом поліції Зиліковим Даніілом Вадимовичем було винесено постанову серії АР № 034333 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом VOLVO XC90, номерний знак НОМЕР_1 01.09.2016 року о 16:40 годин в місті Рубіжне на перехресті вулиці Володимирської та вулиці Мєндєлєєва, рухаючись по вулиці Володимирська проїхав це перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень (а.с. 6, 41).

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що позивач здійснив проїзд перехрестя вулиці Володимирської з вулицею Мєндєлєєва в місті Рубіжне рухаючись по вулиці Володимирській на заборонений сигнал світлофора.

Відтак, в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що з відеозапису вбачається, що позивач здійснив проїзд перехрестя при червоному та жовтому сигналі світлофора.

Суд вказує, що на відеозаписі чітко вбачається як автомобіль, яким керував позивач, проїжджає по перехрестю під час поєднання червоного та жовтого сигналу світлофору. Розпочати рух на перехресті на зелений сигнал світлофору позивач не міг, оскільки за п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу та таке поєднання можливе лише після червоного сигналу.

Таким чином, на відеозапису чітко зафіксований сам факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, який він заперечував у своєму адміністративному позові.

Відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина друга статті 122 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суд не приймає доводи позивача про те, що при складанні постанови відповідачем не були відібрані пояснення і зауваження, оскільки пояснення позивач вільно надавав, зауваження висловлював, що підтверджується як відеозаписом так і його запереченнями, написаними в постанові власноруч.

Доводи позивача про нероз'яснення йому відповідачем прав спростовуються відеозаписом, на якому чітко вбачається, що відповідач роз'яснив позивачу його права, порядок оскарження постанови, порядок та строки виконання постанови (сплати штрафу). Також й на примірнику постанови, який надано відповідачем вбачається, що позивач ознайомлений з правами та порядком оскарження постанови, в чому він і розписався (а.с. 49 зворот).

Таким чином, суд дійшов до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся в присутності позивача на місці вчинення адміністративного правопорушення з дотриманням вимог, передбачених КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що підтверджено відеозаписом, продемонстрованим в судовому засіданні.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що відповідач представився позивачу, повідомив, що він буде розглядати цю справу на місті вчинення правопорушення, яке саме адміністративне правопорушення вчинив позивач, також повідомив про складання постанови, розмір адміністративного стягнення тощо.

Також, вбачається, що позивач ознайомився зі змістом постанови перед її підписанням, виклав свої зауваження, підписав її та отримав на руки.

За таких обставин, суд не приймає доводи позивача, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, навпаки оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення було проведено відповідачем належно, розгляд справи розпочався з представлення поліцейського (відповідача) позивачу та закінчився врученням останньому постанови.

Суд також не приймає доводи позивача про незастосування технічних засобів з функцією відеозапису, які можуть підтвердити вчинення ним правопорушення, оскільки наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора відповідача спростовує ці доводи позивача.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, використання, в тому числі й в превентивних цілях, нагрудних відеокамер поліцейськими передбачено вищезазначеним Законом.

Щодо доводів позивача про не зазначення у постанові відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися з відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить ст. 283 КУпАП, суд їх не приймає до уваги в зв'язку з таким.

За вимогами ст. 283 КУпАП зазначення такого веб-сайту в постанові передбачено виключно у випадку фіксування адміністративного правопорушення в автоматичному режимі, в цій справі правопорушення було зафіксовано не в автоматичному режимі, про що і зазначено у самій назві такої постанови.

Посилання позивача у своєму клопотанні про необхідність використовувати поліцейськими тільки сертифікованих технічних пристроїв дійсно заслуговують на увагу, разом з цим відповідачем у справу була надіслана копія сертифікату на відеореєстратор, який використовував відповідач при виявленні правопорушення, розгляді справи про адміністративне правопорушення, складанні постанови та врученні її позивачеві (а.с. 68, 85, 86).

Суд вважає, що позивач не довів незаконність постанови АР № 034333 від 01.09.2016 року, складену відповідачем відносно нього, наявні в справі докази вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та правомірність дій відповідача з складання зазначеної постанови.

Відтак, за встановлених при розгляді цієї справи обставин, суд дійшов висновку, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності, розмір накладеного на позивача адміністративного стягнення відповідає санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034333 від 01.09.2016 року стосовно ОСОБА_2, останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, на нього підставно накладене адміністративне стягнення, відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те службовою особою, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за такі дії, тому в визнанні постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034333 від 01.09.2016 року незаконною та її скасуванні суд відмовляє в повному обсязі.

В зв'язку з тим, що в цій категорії справ, позивач за ст. 288 КУпАП звільнений від судових витрат, судові витрати покладаються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 86, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Капрала поліції поліцейської роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжне в Луганській області Зилікова Данііла Вадимовича про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова