Справа № 808/2375/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Лазаренко М.С.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2016 рокусправа № 808/2375/16
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Гімона М.М. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Трахт К.О., з участю представника позивача - Кравченка С.І., представника відповідача - Шавло Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі №808/2375/16 за позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Анастасія Плюс" до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Агрофірма "Анастасія Плюс" (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.07.2016 року, винесене начальником Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, яким Приватному підприємству "Агрофірма "Анастасія Плюс" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2016 року, в розмірі - 108 151,00 грн., як таке що є протиправним та суперечить законодавству України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до перевірки надавались всі необхідні первинні бухгалтерські документи, якими підтверджується здійснення господарської операції з контрагентом ФОП ОСОБА_5, а також рух активів у процесі здійснення господарських операцій і пов'язаність отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства. При цьому, акт перевірки взагалі не містить жодних даних про порушення податкового законодавства, як самим позивачем так і його контрагентом, не зазначено жодних дефектів оформлення первинної документації тощо. З огляду на викладене, платник податків вважає винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 26.07.2016 року № про зменшення ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 108 151 грн. за березень 2016 року.

Присуджено на користь ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" 1 622 грн. 50 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що за результатами проведеної контролюючим органом перевірки позивача встановлено порушення останнім вимог п. п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України. Вказує, що позивачем до перевірки не надано довіреності, що видані ПП "Агрофірма "Анастасія плюс" на отримання кунжуту, арахісу від ФОП ОСОБА_5., книгу реєстрації довіреностей, товарно-транспортних документів, шляхових листів, наказів на відрядження працівника до ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" авансових звітів, актів на списання або накладних на внутрішнє переміщення та інших документів, що підтверджували б отримання та використання в господарській діяльності придбаних продуктів харчування. З огляду на це, контролюючий орган дійшов висновку про завищення податкового кредиту на суму 108 151,00 грн. за грудень 2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" зареєстроване 10.06.2001 року в Оріхівському районному управлінні юстиції у Запорізькій області, про що видано Свідоцтво про державну реєстрацію від 10.06.2001 року №111. Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20.06.2001 року за № 8705 Оріхівською державною податковою інспекцією та станом на 28.04.2015 року перебуває на обліку в Пологівській ОДПІ (Оріхівське відділення).

На підставі направлень від 14.06.2016 року № 471-479, згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 ПК України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного підприємства "Агрофірма "Анастасія Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2016 року. За результатами перевірки складено акт від 20.07.2016 року № 1459/08-15-14/31533784.

Перевіркою встановлено порушення ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" вимог п. п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на прибуток на суму 110 545 грн., в т.ч. за 2015 рік - 110 545 грн.; п.п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 108 151 грн., у т.ч. за березень 2016 року - 108 151 грн.

26 липня 2016 року Пологівською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 108 151 грн. за березень 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення стало те, що позивачем до перевірки не надано довіреності, що видані ПП "Агрофірма "Анастасія плюс" на отримання кунжуту, арахісу від ФОП ОСОБА_5., книгу реєстрації довіреностей, товарно-транспортних документів, шляхових листів, наказів на відрядження працівника до ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" авансових звітів, актів на списання або накладних на внутрішнє переміщення та інших документів, що підтверджували б отримання та використання в господарській діяльності придбаних продуктів харчування.

З наданих до суду документів встановлено, що 06.08.2015 року між ФОП ОСОБА_5 (постачальник) та ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" (покупець) укладено договір постачання товару №0608151, відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання постачати покупцеві наявні у нього товари, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно сплатити вартість цього товару, назва, кількість і ціна якого вказана в специфікації або накладній, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.4.1 договору покупець сплачує постачальнику за товар по ціні передбаченій в специфікації або накладній, які є невід'ємними частинами договору.

Згідно з п.5.4. договору доставка товару здійснюється за рахунок покупця. Розвантаження товару здійснюється силами і за рахунок покупця.

На виконання умов договору постачальником за видатковими накладними від 10.12.2015 року №СО-0000175 та від 14.12.2015 року № СО-0000176 передано товар покупцю, а саме кунжут в кількості 5 975 кг. на загальну суму 308 907,50 грн. та арахіс 50/60 в кількості 10 000 кг на загальну суму 340 000 грн.

Транспортування придбаного товару здійснено за замовленням та за рахунок позивача автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_7 автомобілем MAN 182224, держномер НОМЕР_2, а також автомобілем MAN F 2001, держномер НОМЕР_1, що підтверджується долученими до справи копіями товарно-транспортних накладних № 144 від 10.12.2015 року та № 145 від 14.12.2015 року.

Товар отриманий уповноваженим представником підприємства ОСОБА_8 за довіреністю № 308 від 10.12.2015 року.

Оплата придбаного товару здійснена позивачем безготівковим коштом на рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією банківської виписки від 22.12.2015 року.

В подальшому придбаний товар був реалізований позивачем ПП "Нові Ниви" та ПП "ВТК "Лукас", про що в матеріалах справи містяться копії договорів, видаткових та податкових накладних, ТТН та платіжних документів.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 розділу V ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, датою виникнення права платника податку на формування податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 розділу V Кодексу вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеним цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулось придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Оглянуті в судовому засіданні первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права. Достовірних, належних і переконливих доказів, що первинні документи і податкова звітність позивача є дефектними або підробленими та містять неправдиву, недостовірну інформацію щодо спірного правочину перевіряючими в акті перевірки не наведено.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі і за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які підтверджують реальність придбання товару у ФОП ОСОБА_5, а відповідно і правомірність декларування суми податкового кредиту з ПДВ.

Натомість контролюючим органом не надано будь-яких належних та переконливих доказів протиправної поведінки, як самого позивача так і його контрагента.

Посилання податкового органу на те, що позивачем не надано до перевірки документів, які б підтверджували отримання та використання в господарській діяльності придбаних продуктів харчування є безпідставними та такими, що спростовані наданими до суду доказами.

При цьому подані позивачем до справи первинні документи (які значаться в акті як не подані) прийняті судами до уваги враховуючи те, що контролюючим органом не доведено факт їх витребування у платника податків під час проведення перевірки.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про порушення позивачем вимог п. п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст.201 ПК України, а тому колегія суддів погоджується з тим, що податкове повідомлення-рішення від 26.07.2016 року № про зменшення ПП "Агрофірма "Анастасія Плюс" розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 108 151 грн. за березень 2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 р. у справі №808/2375/16 за позовом Приватного підприємства "Агрофірма "Анастасія Плюс" до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 30 жовтня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 05 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

М.М.Гімон