Справа № 444/1911/16-а
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1911/16-а
Провадження № 2-а/444/87/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повна)

01 грудня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ОДДЗ бат.№2 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Качмар Андрія Юрійовича про скасування постанови серії АР №341870 по справі про адміністративне правопорушення від 02.09.2016 року ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора взводу ОДДЗ бат.№2 УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Качмар Андрія Юрійовича про скасування постанови серії АР №341870 по справі про адміністративне правопорушення від 02.09.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що Постановою інспектора взводу ОДДЗ бат.№2 УПП у м.Львові ДПП, лей-нта поліції Качмара Андрія Юрійовича серія АР №341870 від 02.09.2016 року, його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2.ст. 122,ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за порушення п.11.5, п 2.4 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, за рух автомобіля TOYOTA RAV 4 в крайній лівій смузі на дорозі , яка має три смуги по автодорозі Київ -Чоп М-06 на 530 км; та у не пред'явленні поліса обов'язкового страхування власників наземних ТЗ.

У його діях, які кваліфікуються за ч.2 ст.122 КУпАП відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб'єктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Винних дій він не вчиняв. Так, дійсно 02.09.2016 року, близько 16:00 год. він рухався в напрямку зі Львова в Гамаліїївку по трасі Київ -ЧОП. При русі його автомобіля , йому потрібно було здійснити поворот ліворуч для зупинки на лівому боці дороги - автозаправки , що не суперечить вимозі п.п.11.5 ПДР України. Також слід зазначити , що смуга , яка дозволяла рух прямо і праворуч була зайнята вантажним автомобілем, що змусило його оминаючи перешкоду виїхати на ліву смугу з нанесеною розміткою що дозволяла рух ліворуч.

Згідно оскаржуваної постанови позивачем нібито порушено п. 11.5 ПДР України, хоча при винесенні даної постанови інспектор не врахував інших положень ПДР України, а саме п.11.5, де вказується , що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

У випадку позивача це не слід розцінювати, як порушення ПДР та кваліфікувати діяння як адміністративне правопорушення. Взагалі вчинене мною діяння не підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення передбаченого диспозицією ч.2 ст. 122 КУпАП.

Щодо притягнення його до відповідальності згідно ч.1 ст. 126 КУпАП за нібито порушення ним п.2.4 ПДР України, а саме не пред'явлення ним полісу обов'язкового страхування , вказав , що основний документ , який регламентує права і обов'язки водія це - Закон України « Про дорожній рух». Ст.16 передбачає , що водій зобов'язаний мати при собі і на вимогу співробітників міліції передавати для перевірки посвідчення , реєстраційні документи і інші документи, підтверджуючі право на управління транспортним засобом... тощо, а у випадках , передбачених законодавством страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування ЦПВ власників. Отже, обов'язок водія пред'являти Страховий поліс, виникає тільки у випадках передбачених законодавством, і ці випадки відрізняються від тих , які виникають при обов'язку показати права і техпаспорт. Таким чином, Законом України визначений чіткий перелік випадків , коли інспектор має право зажадати, а водій зобов"язаний надати страховий поліс. У будь-яких інших ситуаціях, перевірка - незаконна. Відповідно до п.3 ст.70 КАСУ , який свідчить, що докази, отримані з порушенням закону, судом при розгляді справи не беруться до уваги. Поліс обов'язкового страхування ЦПВ власників наземних транспортних засобів (від 18.08.2016 року № АК/ 468707) був при ньому , однак інспектор наклав на нього адмінстягнення за його відсутність.

Слід зазначити,що в його діях відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) складу правопорушення передбаченого ч.2.ст.122,ч.1 ст. 126 КУпАП.

Крім того слід врахувати те, що інспектором Качмар А.Ю. було порушено також вимоги (правила) встановлені КУпАП. Було порушено вимоги статті 247 КУпАП, а саме відповідач не застосував даної статті і незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, а навпаки зобов'язаний був закрити провадження, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол та ст.256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка вчинила правопорушення, тобто це свідчить про те, що він зобов'язаний був підписати протокол та відповідно мав право дати свої зауваження, але протокол він по сьогоднішній день не бачив та взагалі невідомо чи такий був складений і фактично він не мав змоги дати свої зауваження до протоколу. Таким чином інспектором , лейтенантом поліції Качмар А.Ю. було порушено ст.ст.254, 256 КУпАП.

Вищенаведене свідчить, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення та його незаконно притягнули до адміністративної відповідальності.

Вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КпАП України та винесеною з перевищенням компетенції суб'єкта владних повноважень та такою, що підлягає скасуванню .

Позивач в судове засідання не прибув однак, на адресу суду подав письмову заяву, якою позов підтримав та просив суд справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Однак представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення з відеоматеріалами . При винесенні рішення суду просили врахувати їх письмові заперечення та просили суд з врахуванням їх письмових заперечень відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків .

Відповідно до вимог ст.71 ч.2 КАС України обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обов"язок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного, повного, об"єктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України суб"єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 02.09.2016 року інспектором взводу ОДДЗ бат.№2 УПП у м.Львові ДПП, лейтенантом поліції Качмар Андрієм Юрійовичем складено постанову серії АР №341870 від 02.09.2016 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2.ст. 122,ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за порушення п.11.5, п 2.4 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн.. 00 коп., за рух автомобіля марки «TOYOTA RAV 4» в крайній лівій смузі на дорозі , яка має три смуги по автодорозі Київ -Чоп М-06 на 530 км; та у не пред'явленні поліса обов'язкового страхування власників наземних ТЗ.

Із оглянутого судом відео, яке було надано відповідачем, вбачається що позивачем було пред»явлено працівнику поліції декілька полісів обов'язкового страхування власників наземних ТЗ , та зі слів працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 пред»явив поліс обов»язкового страхування , якого термін дії закінчився .

Однак суд таке не бере до уваги, оскільки як вбачається із матеріалів даної справи позивач ствердив та надав суду страховий поліс №АК/4684707 обов'язкового страхування власників наземних ТЗ від 18.08.2016 року строк дії якого до 17.08.2017 року . Дата укладення договору 09.08.2016 року . Також повідомив, що на час зупинки транспортного засобу працівником поліції в нього було декілька страхових полісів , а тому вважає що працівник поліції не звернув уваги , на те що у нього був дійсний страховий поліс.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП , суд приходить до висновку що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення , виходячи з наступного.

Дійсно 02.09.2016 року, близько о 16:00 год. він рухався в напрямку зі Львова в Гамаліїївку по трасі Київ -ЧОП. При русі його автомобіля , як він повідомив працівнику поліції , йому потрібно було здійснити поворот ліворуч для зупинки на лівому боці дороги - автозаправки , що не суперечить вимозі п.п.11.5 ПДР України. Також слід зазначити , що смуга , як дозволяла рух прямо і праворуч була зайнята вантажним автомобілем, що змусило його оминаючи перешкоду виїхати на ліву смугу з нанесеною розміткою що дозволяла рух ліворуч.

Відповідно положень ПДР України, а саме п. 11.5 ПДР України , на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А тому враховуючи надані суду докази сторонами по справі , суд приходить до висновку , що в діях ОСОБА_1 та в ході судового розгляду не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП .

Одночасно суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних підрозділів Національної поліції України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Керуючись ст.ст.2,7-14,23,69,70,71,86,158-161,163,186 КАС України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково .

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 341870 від 02.09.2016 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КпАП України.

В задоволенні решти адміністративного позову відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я. М. Мартинишин