Справа № 818/945/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р.Справа № 818/945/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р. по справі № 818/945/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області треті особи ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Сумської обласної дирекції , Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" , Комерційний банк "Приватбанк" , ОСОБА_4

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, треті особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Сумської обласної дирекції, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив зобов'язати відповідача зняти арешти з трьох кімнатної квартири загальною площею 65,02 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, які накладено постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Прилєпа Л.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.06.2015 ВП 47927097 (номер запису про обтяження 10224339), постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Танасюк Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.03.2011, ВП 24438421 (номер запису про обтяження 10938844), постановою Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2011, ВП 27107893 (номер запису про обтяження 11290740).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р. по справі № 818/945/16 позов задоволено.

Знято арешт з трикімнатної квартири загальною площею 65,02 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, які накладено постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Прилєпою Л.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.06.2015 ВП 47927097 (номер запису про обтяження 10224339), постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Танасюк Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.03.2011, ВП 24438421 (номер запису про обтяження 10938844), постановою Зарічного відділу Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2011, ВП 27107893 (номер запису про обтяження 11290740).

Третя особа- Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", не погоджуючись із постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р., подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповноту дослідження обставин у справі.

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", в судове засідання не прибув, надіслав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі.

Позивач надіслав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення апеляційної скарги заперечує, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Третя особа ОСОБА_2 також надіслав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких проти задоволення апеляційної скарги заперечує, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі належить закрити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідно до кредитного договору №7426/01/06-Z від 07.12.2006 ВАТ КБ "Кредитпромбанк" надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 200000 грн. (т.1 а.с.16-19).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07.12.2006 р. укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ВАТ комерційний банк "Кредитпромбанк" квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.20-23).

Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу накладено заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна (т.1 а.с.24).

Обтяження предмета застави - квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, зареєстроване в Державному реєстрі іпотек за іпотекодержателем - ВАТ "Кредитпромбанк", що підтверджується витягом із вказаного реєстру (т.1 а.с.25).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.06.2010р. у справі за позовом ПАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" суму боргу по кредитним договорам 237879,24 грн., 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрати на ІТЗ, а всього 239699,20 грн.

Між ПАТ "Кредитпромбанк" та Національним Банком України 26.06.2013р. укладено договір про передачу кредитних зобов'язань, відповідно до якого ПАТ "Кредитпромбанк" відступив, а ПАТ "Дельта Банк" набув право вимоги по кредитних договорах до боржника ОСОБА_2

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 жовтня 2015 року по справі №2-1461/10 замінено стягувана у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1461/2010 від 09.07.2010 р, виданого Зарічним райсудом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" суму боргу по кредитним договорам 237879,24 грн., 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрати на ІТЗ, а всього 239 699,20 грн., з ПАТ "Кредитпромбанк" на його правонаступника ПАТ "Дельта Банк".

Посилаючись на те, що накладення органами державної виконавчої служби арешту на квартиру, передану Банку в іпотеку, в рамках виконавчих проваджень, стягувачем за якими є інша особа, порушує права позивача, як кредитора та іпотекодержателя з найвищим пріоритетом, оскільки позбавляє Банк можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна будь-яким із способів, передбачених Законом України "Про іпотеку" та іпотечним договором, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на момент накладення арештів на все нерухоме майно ОСОБА_2, іпотекодержателем іпотечного майна, а саме 3-х кімнатної квартири, заг. площею 65,02 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності є саме ПАТ "Дельта Банк", то накладанням арешту порушуються права саме позивача, як іпотекодержателя. Тобто, порушене право Банку щодо можливості звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру та право на задоволення вимоги, шляхом реалізації предмета іпотеки, в тому числі, і в позасудовому порядку.

Також суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач не є стороною виконавчих проваджень, по яких просить зняти арешти, справу належить розглядати в порядку адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів, закриваючи провадження по справі, виходить з наступного.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що постановою державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 03.06.2011 р. у ВП № 27107893 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-7725/2010, виданого Зарічним райсудом м. Суми від 14.01.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" боргу накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 656701,07 грн. (т.1 а.с.82-83).

Згідно постанови старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 15.03.2011 року у ВП 24438421, відкритому за виконавчим листом № 2-1461, виданому Зарічним районним судом м. Суми на виконання рішення цього суду за результатами розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором накладений арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошена заборона на його відчуження (т. 1 а.с.133).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 22.06.2015 р. у ВП № 47927097, відкритому за виконавчим листом № 591/8710/14-ц, виданому Зарічним районним судом м. Суми на виконання рішення цього суду за результатами розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, накладений арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (т.2 а.с.5-6).

Приписами статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Проте, з матеріалів справи судом встановлено, що виконавчі провадження, у яких державними виконавця прийнято постанови про накладення спірних арештів приєднано до зведеного виконавчого провадження, що складається із виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів, виданих Зарічним районним судом м. Суми на виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду виключно цивільних справ за позовами до ОСОБА_2, а отже щодо виконання рішень суду однієї - цивільної юрисдикцій

При цьому, позивач, ПАТ «Дельта Банк», виступає одним із стягувачів у даному зведеному виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" пред'явив позов про зняття арешту з майна на тій підставі, що має переважне право на стягнення за рахунок вказаного майна заборгованості з боржника за договором кредиту.

При цьому, колегією суддів встановлено, що вказані арешти накладено у межах зведеного виконавчого провадження з виконання виконавчих листів, виданих на виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду цивільних справ, і позивач є одним із боржників у даному виконавчому провадженні.

У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки за вирішенням спору необхідно звертатись до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов може бути розглянуто за правилами КАС.

Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом, маючи намір отримати право на майно.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що провадження по справі слід закрити.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі, а відповідно доводи та обґрунтування сторін щодо правомірності оскаржуваних рішень відповідача не впливають на вирішення даної справи.

Враховуючи закриття провадження по справі доводи, обґрунтування осіб, які звернулись з апеляційною скаргою та інших осіб щодо неправомірності чи правомірності відмови в задоволенні адміністративного позову не впливають на вирішення даної справи.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р. по справі № 818/945/16 скасувати.

Провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, треті особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Сумської обласної дирекції, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.
Повний текст ухвали виготовлений 06.12.2016 р.