Справа № 201/6367/16-а
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/6367/16-а
Провадження № 2-а/201/903/2016
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії-,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії.

У зв'язку із відставкою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4, в провадженні якого перебували матеріали даної позовної заяви, 03 жовтня 2016 року згідно з автоматизованою системою документообігу в загальному суді матеріали вказаної позовної заяви були передані судді Ходаківському М.П.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що його син - ОСОБА_3, після звільнення з армії звернувся за медичною допомогою з діагнозом «ложный сустав внутренней лодыжки правой бедренной кости, выраженный послетравматический артроз голеностопного сустава, шипковатость и сильная контрактура стопы, острый болевой синдром», після чого був госпіталізований, прооперований та внаслідок встановлена інвалідність - третя група ІСА.

При повторному огляді ОСОБА_3 не була встановлена інвалідність та рекомендовано працю, що виключала довготривале перебування на ногах. Дані дії позивач вважає необґрунтованими та протиправними, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати відповідача скасувати раніше прийняте рішення про невстановлення інвалідності і відновити її відповідно з раніше існуючими критеріями.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що його син - ОСОБА_3, після звільнення з армії звернувся за медичною допомогою з діагнозом «ложный сустав внутренней лодыжки правой бедренной кости, выраженный послетравматический артроз голеностопного сустава, шипковатость и сильная контрактура стопы, острый болевой синдром», після чого був госпіталізований, прооперований та внаслідок встановлена інвалідність - третя група ІСА.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Судом встановлено, що згідно з висновком у справі № 4611/646 за результатами обстеження ОСОБА_3 останньому було встановлено діагноз «посттравматичний деформуючий артроз правого гомілковостопного суглобу ІІІ ст. з больовим синдромом НФС ІІІ ст. Функція правої ноги порушена в легкому ступені» (а.с. 14).

На основі направлення до МСЕК, виписки з амбулаторної карти, ренген - знімків та проведеного огляду, МСЕК не встановила законних підстав для встановлення групи інвалідності. Існуюча патологія і ступінь вираження функціональних порушень зі сторони опорно - рухового апарату не дають підстав для визнання ОСОБА_3 інвалідом (а.с. 41).

Відповідно до медичного висновку № 391 від 16 вересня 2013 року, наданого ОСОБА_3, останньому рекомендовано працю, що виключає тривале перебування на ногах (а.с. 11).

Згідно із пунктом 5 Положення про медико-соціальну експертизу і Положення про індивідуальну програму реабілітації та адаптації інваліда, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 року № 83 органом, який здійснює медико-соціальну експетизу, є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), що організуються в самостійні центри, бюро при управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» медико-соціальні експертні комісії перебувають у віданні Міністерства охорони здоров'я України і проводять свою роботу за таким територіальним принципом: республіканська; Кримська, обласні, центральні міські (в містах Києві і Севастополі); міські, міжрайонні, районні.

Відповідно до положень п. 12 Положення про медико - соціальну експертизу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, зокрема, відноситься повторний огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності і оскаржили рішення районних, міжрайонних, міських комісій, перевіряють якість розроблення індивідуальних програм реабілітації, здійснюють контроль за повнотою і якістю їх виконання; проведення у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Верховний Суд України в постанові від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15, яка є обов'язковою для усіх суб'єктів правозастосування, вказав, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За визначенням, наданим у п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частинами 1, 2 ст. 6 КАС України унормовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Звертаючись з позовом до суду у цій справі та обґрунтовуючи право на його пред'явлення у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він є батьком ОСОБА_3, якому не установлено інвалідність і відсутність такого правового статусу не установленого відповідачем призводить до порушення і його прав, які полягають у тому, що він змушений утримувати сина матеріально, позивач не отримує пільги.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які посилання на те, які права позивача порушені відповідачем, чим наділено позивача правом на звернення до суду за захистом його прав, адже він оспорює рішення про ненадання статусу інваліда саме його сину, оскільки аналіз наведених у позові, письмових поясненнях та у судовому засіданні доводів свідчить про те, що такі доводи є неконкретизованими та недоведеними.

До того ж слід відзначити, що позивач формулює свої позовні вимоги наступним чином: зобов'язати МСЕК скасувати раніше прийняте рішення про невстановлення інвалідності та поновити її, але при цьому позивач навіть не зазначає яке рішення слід скасувати та ким воно прийнято.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 70, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 30 листопада 2016 року. Повний текст постанови складено та підписано 06 грудня 2016 року.

Суддя М.П.Ходаківський