Справа № 750/9644/16-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/9644/16-а
Провадження № 2-а/750/926/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м.Чернігова

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіна Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного Управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2016 року позивач звернулась з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови їй у поновленні виплати пенсії та Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 травня 2013 року шляхом перерахування нарахованих сум пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 №2755, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10024 (МФО 353553, ).

Сторони в судове засідання не зявились, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримує, представник відповідача підтримує надані до суду заперечення та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є громадянкою України та до виїзду на постійне проживання в Ізраїль проживала в Україні, з 2006 року отримувала пенсію за віком, 06.07.2006 року їй було видано пенсійне посвідчення №.

У звязку з виїздом за кордон позивачу було проведено виплату пенсії за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Виплата пенсії їй припинена з 01.05.2013 року.

Позивач 15.09.2016 року зверталась до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про поновлення виплати пенсії, однак останній відмовив їй, про що надіслав листа від 30.09.2016 року, в якому рекомендував позивачу особисто звернутися до управління за місцем проживання та надати паспорт громадянина України із зазначенням реєстрації місця проживання в Україні.

Крім того, позивач відповідно до положень «Порядку виплати пенсії та грошової допомоги та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках» 15.09.2016 року уклала договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) з ПАТ «Державний ощадний банк України» шляхом підписання заяви про приєднання № 1048756/150916 до даного договору та дані реквізити позивачем вказані в заяві до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 15.09.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем, проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У п. 7 Порядку встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) заявника.

Згідно п. 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсі), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу), місце її проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п. 29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документами, що підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, тимчасове посвідчення громадянина України, проїзний документ дитини, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну.

Позивач є громадянкою України і у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу набула право на отримання пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставами для їх обмеження.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про громадянство України» якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи із правової та соціальної природи пенсії право громадянина на призначення йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на поновлення пенсії.

Порядок призначення пенсій, дотримання якого виключає наявність спірних правовідносин між сторонами щодо призначення пенсій, встановлено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частина перша ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказує на те, що заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до зазначеного вище Закону, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за № 1566/11846 передбачає, зокрема ч.2, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам подається заявником особисто безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до п. 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії) повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік, а за приписами п. 29 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

З наведеного вбачається, що усім пенсіонерам незалежно від виду пенсій призначаються та виплачуються за місцем проживання.

Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 3.3 Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року, вказаними нормами Закону (статті 51) конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору.

Отже, право громадянина на призначення та одержання пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава, відповідно до конституційних принципів, зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 07 жовтня 2009 року відсутні норми, які унеможливлювали призначення та виплату пенсії громадянам України, які проживають за кордоном.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Як вбачається зі змісту відмови Пенсійного фонду, заява позивача про поновлення йому пенсії по суті відповідачем не розглянута та Пенсійний фонд відмовив позивачу у поновленні пенсії фактично з надуманих підстав.

У відповідності до порядку ч. 3 ст. 35 зазначеного Закону якщо минуло більше п'яти років з тієї дати, коли виплата пенсії була припинена, пенсія призначається знову на загальних підставах.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

З матеріалів справи вбачається, що позивач особисто звернулась до відповідача з заявою про поновлення пенсії (а.с.14)

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, суд приходить до висновку, що пенсія не виплачувалася позивачу не з її вини, а тому вимога позивача про зобов'язання поновити виплату пенсії, починаючи з 01.05.2013 року, тобто з часу припинення виплати, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 71, 158-163, 186 КАС України, суд

постановив:

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України поновити ОСОБА_2 виплату пенсії за віком, яка була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 травня 2013 року шляхом перерахування нарахованих сум пенсії на поточний рахунок ОСОБА_2 №2755, відкритий у філії Чернігівського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №10024 (МФО 353553, ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку ч. 1 та 2 статті 186 КАС України.

Суддя: