Справа № 809/1591/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Справа № 809/1591/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кишинського М.І. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 23249,27 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 23249,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустила заборгованість з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в розмірі 23249,27 грн. Враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк не сплатила заборгованість, просить суд стягнути податковий борг в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте на адресу суду надійшло клопотання про розгляду справи без участі уповноваженого представника. Просила позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований, а тому його належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1), 28.04.2016 року подала до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську податкову декларацію про майновий стан і доходи за звітній період 2015 рік, де самостійно визначила суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 17884,05 гривень та 5365,22 гри. військовий збір (а.с.10-11).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом га законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, шо подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітнім, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно підпункту 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за №18098-25 від 08.08.2016 року (а.с.12).

Заборгованість підтверджується також довідкою про борг від 26.11.16 (а.с.6), довідкою розрахунком податкового боргу (а.с.7) та виписками з облікової картки платника податку станом на 31.07.2016 (а.с.8,9).

У відповідності до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг визначається як сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 87 Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку задовольнити адміністративний позов.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (76018, АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1) в дохід Державного бюджету заборгованість з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в сумі 23249 (двадцять три тисячі двісті сорок девять) гривень 27 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.