Справа № 212/6157/16-а
Суддя: Чайкін І. Б.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6157/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б. секретарі судового засідання Гавеля Ю.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1; представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Дерябкіної О.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, вказавши, що вона працює в Криворізькій місцевій прокуратурі №2 прокуратури Дніпропетровської області на посаді заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури № 2. Вказала, що працює в органах прокуратури України з 12 квітня 1996 року по цей час, стаж роботи на посадах прокурорів складає 22 роки 7 місяців 14 днів. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців. Загальний стаж роботи, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону України «Про прокуратуру», складає 22 роки 7 місяців 14 днів. З урахуванням зазначеного, вважає, що набула право на призначення пенсії за вислугу років, 03 серпня 2016 року вона звернулась до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про призначення мені пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Однак, листом № 7807/05/29 від 10.08.2016 відповідач відмовив їй у призначенні пенсії, посилаючись на те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким спеціальні пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, зокрема «Про прокуратуру» та, враховуючи вище викладене, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються. Крім того, відмовляючи їй у призначенні пенсії, відповідач послався на те, що до пакету документів не надано довідку про заробітку плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 та з урахуванням п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення Закону України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року та яким внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Крім того, з 12 травня 2009 року її було переведено до органів прокуратури АР. Враховуючи те, що територія АР Крим входить до тимчасово окупованої території, надати запитувані відповідачем додаткові документи є неможливо також в силу того, що ці документи є недійсними і не створюються правових наслідків. Крім того, згідно довідки від 04.11.2014 року № 267 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції її разом з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, взято на облік управлінням праці та соціального захисту ведення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради як переселенців. Вважає, що відповідачем були порушені її права у позбавленні її права на отримання пенсії за вислугу років з 03 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 19.10.2016 року по справі було відкрито скорочене провадження.

08 листопада 2016 року ухвалою суду справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Дерябкіна О.С. з позовними вимогами не згодна, просила відмовити у позові, посилаючись на письмові заперечення. Зокрема зазначила, що призначення пенсії позивачу не входить до повноважень суду (в тому числі і на майбутнє). Положення пункту 5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Під час вирішення питання щодо призначення пенсії позивачу, відповідачем застосовано норми Закону № 213-VIII, який прийнятий пізніше Закону № 1697-VII, зазначена позиція відповідає позиції Вищого адміністративного суду України викладеній в листі від 22.07.2011 року № 1091/11-13-11. Рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 5 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 року норм лише щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», положення Закону № 213-VIII щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не визнані неконституційними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, за наступними підставами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в органах прокуратури України з 12 квітня 1996 року по цей час, стаж роботи на посадах прокурорів складає 22 роки 7 місяців 14 днів. ( а.с.8-21)..

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислугу років не менше: з 01.10.2014 року по 30.09.2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Згідно з ч.8 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково - навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війн, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивача, відповідач посилався на п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус судів», «Про статус народного депутата України», «Про кабінет міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Відповідно до матеріалів справи загальний стаж роботи позивача, на момент подання заяви становить 22 роки 7 місяців 14 днів, в тому числі 12 років 06 місяців - стаж роботи на прокурорських посадах (а.с.16-21).

Посилання ж відповідача на те, що з 01.06.2015 року не здійснюється ні призначення, а ні перерахунки пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» суд вважає безпідставним, оскільки на час прийняття вищезазначеного Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року , а також з 01.06.2015 року до 15.07.2015 року діяв ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1 Закону).

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ, яким визначено та на сьогоднішній регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86).

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ, який вступив в дію з 15.07.2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) «надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VІI щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2016 вислугу років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Таким чином Відповідач безпідставно не застосував до відносин між сторонами положення статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру», що набрав чинності 15.07.2015р., і на який не може поширюватись дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ.

Так, відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення в період з 01.10.2015р. по 30.09.2016р. вислуги років не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

У зв'язку з цим загальна вислуга років ОСОБА_1, яка підтверджується наявними матеріалами справи, станом на день звернення до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, становила 22 роки 7 місяців і 14 днів, що є достатнім для її призначення згідно зі ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Щодо вимоги виплачувати пенсію в майбутньому та зобов'язання пенсійного фонду призначити пенсію згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, слід погодитись з доводами відповідача.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вчинення дій, направлених на виплату в майбутньому або розрахунку розміру пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією відповідача.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, зазначеними в даній правовій нормі. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання виплачувати пенсію в майбутньому та конкертний розрахунок (який ще не було проведено), розцінюються судом саме як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню часткоово.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду з вказаним позовом сплативсудовий збір в розмірі 551,20 грн.

В силу ч. 1 ст. 94 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р., , ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років згідно зі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VІІ з дня звернення, тобто з 03 серпня 2016 року.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з бюджетних асигнувань Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06 грудня 2016 року.

Суддя: І. Б. Чайкін