Справа № 335/12703/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
05 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що вона вийшла на пенсію державного службовця 08 вересня 2009 року з посади начальника відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності апарату апеляційного суду, маючи 6 ранг державного службовця поза межами четвертої категорії посад, у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби. Пенсія була призначена згідно зі ст.37 Закону України „Про державну службу" (в редакції яка діяла станом на 08.09.2009 р.) в розмірі 80% від суми заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на підставі довідки про заробітну плату, форма якої була затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року №19-11 „Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу", виходячи зі складових, а саме: надбавки за вислугу років, інших надбавок та премій. Нарахування та виплата пенсії за цими складовими здійснюється з 08 вересня 2009 року по цей час. Інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація, які формою довідки були не передбачені, але на які були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у розрахунок пенсії не увійшли.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2а-4753/09/2670 постанову управління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30 жовтня 2008 року № 19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством.
Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670" від 14.02.2011 № 5-1 була затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", яка включає і інші виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а саме: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, індексація заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку.
Оскільки матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація не були включені в розрахунок пенсії, 13 жовтня 2016 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя за місцем призначення пенсії з проханням здійснити перерахунок пенсії згідно з уточненою Довідкою за формою № 5-1, наданою Апеляційним судом Запорізької області 04 жовтня 2016 за № 07-50/106 (прийнято УПФУ у Вознесенівському районі 13.10.2016 р.).
Листом управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя від 24.10.2016 № 305/3-9 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на норми Закону України «Про Державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».
В результаті неврахування у складі заробітної плати "інших виплат" середньомісячна заробітна плата, з якої обрахована сума пенсії в односторонньому порядку зменшена Відповідачем на 35 449,48 грн., зокрема з причини неврахування у складі заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати. Про те, що заробіток при нарахуванні розміру пенсії незаконно був зменшений на суму 35 449, 48 грн., позивачка дізналася лише у жовтні 2016 року із судових рішень районних судів, апеляційного та Вищого адміністративних судів України, Вищого Верховного суду України за позовами пенсіонерів, колишніх працівників державної служби України.
Дії Відповідача вважає неправомірними, такими, що порушують конституційні права позивача на більший розмір пенсії.
Просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок її пенсії середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 08 вересня 2009 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та керуючись ст. 37 Закону України "Про державну службу"( яка діяла на момент призначення пенсії) з урахуванням 80% відсотків від суми заробітної плати з моменту переходу на пенсію призначену ОСОБА_1 як державному службовцю.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
1 грудня 2016 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що управління діяло виключно у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства і жодним чином не порушувало прав та законних інтересів позивача. Також зазначено про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду із позовом і заявлено про застосування положень ст. 100 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.
При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя з 22.09.2009 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України „Про державну службу".
Відповідно до розпорядження 190740 від 22.09.2009 року загальний процент розрахунку пенсії ввід заробітку становить 90%.
13.10.2016 року позивач звернулася до управління із заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно з уточненою довідкою, наданою апеляційним судом Запорізької області від 04.10.2016 року №07-50/106 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.
Листом від 24.10.2016 року № 305/з-9 позивачці було повідомлено, що абз.2 ст.33 Закону України „Про державну службу" - заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, включення будь-яких інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації не передбачено.
За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95?ВР "Про оплату праці" (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.
Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788 XII.
Зазначена правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Верховного Суду України, у постанові від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11), від 14 травня 2013 року (справа №21-125а13), від 28 травня 2013 року (справа № 21-97а13), від 06 листопада 2013 року (справа №21-350а13), від 04 березня 2014 року (справи №№21-3а14 та 21-14а14), що є обов'язковим для судів України.
Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у письмових запереченнях проти позову на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, оскільки вказаний Закон прийнято вже після призначення пенсії позивачеві. Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, та офіційного тлумачення цієї статті, наданого в рішенні Конституційного Суду України №1 - рп/99 від 09 лютого 1999 року (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, в даному випадку відсутні підстави розповсюджувати на спірні правовідносини дію закону, який був прийнятий після їх виникнення.
Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги.
При визначенні дати, з якої відповідач повинен здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд виходить з того, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії 13 жовтня 2016 року та до заяви додала довідку, яка містила в собі дані про матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати. Зазначене виключає можливість визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії до вказаної дати.
Також, відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії, проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Оскільки позивач із заявою про перерахунок пенсії звернулася до відповідача 13 жовтня 2016 року, то здійснення відповідачем перерахунку пенсії повинно бути здійснено з 1 жовтня 2016 року.
Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.
Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод, та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Відтак, позовні вимоги щодо перерахунку пенсії за період з 08.09.2009 року по 30.09.2016 року підлягають залишенню без розгляду, оскільки поважних причин пропуску встановленого строку позивачем не надано.
Враховуючи, що позивачем заявлялись вимоги немайнового характеру, які суд задовольняє, а також з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, Закону України «Про судовий збір», суд доходить висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,21 гривні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо не включення в розрахунок пенсії ОСОБА_1 середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця починаючи з 1 жовтня 2016 року з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та керуючись ст. 37 Закону України "Про державну службу" (яка діяла на момент призначення пенсії) з урахуванням 90% відсотків від суми заробітної плати з моменту переходу на пенсію призначену ОСОБА_1 як державному службовцю.
Позовні вимоги щодо перерахунку пенсії за період з 08 вересня 2009 року по 30 вересня 2016 року - залишити без розгляду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Вознесенівському районі м. Запоріжжя.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 05 грудня 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Ю.В.Апаллонова