Справа № 508/1173/16-а
Суддя: Горобець В. Л.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/1173/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 року смт. Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Горобець В.Л., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.05.2003 р.), скасувати рішення Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 10 від 07. 11. 2016 року про відмову у перерахуванні їй пенсії та зобов'язати Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з 01.01.2016 р. відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.05.2003 р. тобто на час призначення пенсії) відповідно до заробітку на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки прокуратури Одеської області № 347 від 12. 10.2016 без обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 01 квітня 2006 року, вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фону України у Миколаївському районі Одеської області (з 01.04.2016 Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області), як отримувач пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХII ( в редакції, що діяла станом на 01.05.2003 р.) в розмірах, що передбачало чинне законодавствота від чинної на той час заробітної плати на посаді старшого помічника прокурора Миколаївського району Одеської області. 30.09.2015 року та 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 763 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 та № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» якими з 15.12.2015 підвищено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури. У зв'язку з цим, позивач 11.11.2006 року звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції станом на 01.05.2003 р. тобто в розмірі, що передбачало чинне законодавствота від чинної на той час заробітної плати на посаді старшого помічника прокурора Миколаївського району Одеської області, додавши довідку прокуратури Одеської області № 347 від 12.10.2016 про свою заробітну плату, яку встановлено з 15.12.2015 року у розмірі 8 652 грн. 21 коп.

Проте, відповідач своїм рішенням № 10 від 07. 11. 2016 року, відмовив позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII , з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII. У зв'язку з чим, позивач вважає таку відмову відповідача необґрунтованою та незаконною, що грубо порушує її права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими законами України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року відкрито скорочене провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним особам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, застосовується скорочене провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що згідно ч.2 ст.93 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII, регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах прокуратури здійснюється даним законом, у тому числі пенсійне забезпечення працівників прокуратури. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII) передбачено, що призначені з 01 січня 2016 року за Законом України «Про прокуратуру» пенсії виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Умови та перерахунок пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України. На даний час урядом проведення перерахунків не передбачено Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії /щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника консультанта народного депутат України.

На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач з 01.04.2006 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївському районі Одеської області (з 01.04.2016 року Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області), як отримувач пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ) у розмірах, що передбачало чинне законодавствота від чинної на той час заробітної плати на посаді старшого помічника прокурора Миколаївського району Одеської області.

31 жовтня 2016 року позивач звернулася до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області з письмовою заявою про перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». При цьому позивачем було надано довідку про заробітну плату від 12.10.2016 № 347, яка була видана прокуратурою Одеської області.

Відповідно до рішення Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області № 10 від 07 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку, оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, який на даний час відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Працівники прокуратури, які не мають вислуги 20 років, якщо стаж служби в органах прокуратури становить не менше 10 років, жінкам, які досягли 50 років при страховому стажі 20 років і більшемають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Згідно ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

У відповідності до ч.12 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, порядок перерахунку пенсій визначався ч.ч. 12, 17, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які передбачали наступний порядок: «Обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсій. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачена йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюється також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Положення законодавства України, в редакції, що діяло на час виникнення права на пенсію так і на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, гарантувало право на одержання пенсії, виходячи з розміру одержуваних доходів на час звільнення.

Крім того, згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання ж відповідача у своїх письмових запереченнях на позовні вимоги позивача на Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723 - ХІІ є безпідставними, так як пенсія позивачеві була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції на час призначення пенсії від 12.07.2001 р. № 2663 - ІІІ.

Конституційний суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював позицію, згідно з якою Конституція України виділяє певні категорії громадян України, котрі потребують додаткових гарантів соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, управління державної охорони України, Державної пожежної охорони, Державного департаменту з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного суду від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових , економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положення пункту 5 розділу III Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідають Конституції України положення пункту 5 розділу III Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213 - VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року щодо призначення довічного грошового утримання суддів.

Таким чином пункт 5 розділу III «Прикінцеві положення» закону № 213 порушує не тільки вимоги частини першої, пункту 9 частини п'ятої ст. 126 Конституції України в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання суддів, а і вимоги ст. 8 Конституції України щодо скасування призначення пенсій за спеціальними законами зокрема державним службовцям, прокурорам, працівникам дипломатичної, податкової, митної служб.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року ( справа № 21-348а13, № 21-420а13) та від 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13), які відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для всіх судів України.

Таким чином посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та відмова позивачу в перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 231-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», є необґрунтованими, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Так і відсутність встановлено Кабінетом Міністрів України передку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом. Більш того, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку середнього заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Одеської області № 347 від 12. 10.2016, а саме з 01.01.2016 року, без обмеження граничного розміру.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Крім того, враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру , які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 8, 19, 22, 152 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії від 12.08.2001 року № 2663-III), керуючись ст.ст.2, 5, 11, 71, 94, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Березівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно ч.17 ст.50-1 закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії від 12.07.2001 року № 2663-III) на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області № 347 від 12. 10.2016 року.

Зобов'язати Березівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( в редакції на час призначення пенсії від 12.07.2001 року № 2663-III) в розмірі, визначеному на той час Законом та виходячи від середнього заробітку на підставі довідки, виданої прокуратурою Одеської області № 347 від 12.10. 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження граничного розміру.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Одеської області.

Суддя В.Л. Горобець