Справа № 591/3074/16-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3074/16-а
Провадження № 2-а/591/377/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, 3-х осіб: Виконавчого комітету Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради №803 від 25.05.2016 року -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Сумської міської ради № 803 від 25.05.2016 року,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що виконавчим комітетом Сумської міської ради 20.05.2015 прийнято рішення №280 «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові», яким надано дозвіл на переведення житлових приміщень у нежитлові замовнику ОСОБА_1. Позивачем також зазначено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 280 від 20.05.2015 року «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові» в частині надання дозволу на переведення житлового приміщення у нежитлове замовнику ОСОБА_1 було фактично виконано. Позивачем належні йому приміщення було переобладнано як нежитлові, зроблено окремий вхід знадвору, підключено водовідвідні та електричні комунікації. Незважаючи на це, Сумською міською радою на ХІ сесії Сумської міської ради VII скликання 25.05.2016 прийнято рішення № 803-МР «Про скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 280 від 20.05.2015 року «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові» в частині надання дозволу на переведення житлового приміщення у нежитлове замовнику ОСОБА_1» без законних на те підстав. Позивач, вважаючи рішення відповідача №803-МР від 25.05.2016 року таким, що прийнято з порушенням встановленого порядку та таким, що порушує його права та інтереси, з даним позовом звернувся до суду і просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради №803-МР від 25.05.2016 року «Про скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №280 від 20.05.2015 року «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові» в частині надання дозволу на переведення житлового приміщення у нежитлове замовнику ОСОБА_1»».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити з підстав, зазначених в позовній заяві. У судовому засіданні наголосив, що відповідачем не було враховано той факт, що рішення №280 від 20.05.2015 року є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії та фактично виконано, тому не може бути скасовано шляхом прийняття іншого рішення, що узгоджується з позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009. Крім того, зазначив, що окремою підставою звернення до суду слугувало порушення відповідачем, при прийнятті спірного рішення №803-МР від 25.05.2016 року, вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Сумської міської ради. Це пов»язано з тим, що ОСОБА_1 при цьому про розгляд даного питання на сесії міської ради не знав, запрошений чи повідомлений не був, позицію щодо порушення своїх прав та законних інтересів донести на сесії Сумської міської ради не мав можливості.

Відповідач - Сумська міська рада про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, подавши письмові заперечення проти позову. Зокрема представник Сумської міської ради наполягає на праві органу місцевого самоврядування за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт /у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України/. На переконання представника відповідача слід виходити з того, що положення позиції Конституційного Суду України, викладені у п.5 рішення від 16.04.2009 №7-рп/2009 стосуються виключно власних попередніх рішень органів місцевого самоврядування, до яких не відносяться акти підпорядкованих виконавчих органів ради, які, в свою чергу, Сумська міська рада має право скасовувати. Представником Сумської міської ради ставиться під сумнів той факт, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2015 №280 є актом індивідуальної дії, який стосується надання дозволу на переведення належних позивачу на праві власності приміщень до нежитлового фонду. Висловлює позицію, що акти органів місцевого самоврядування не можуть мати характеру акту індивідуальної дії, якщо порушують права інших осіб, у даному випадку права інших мешканців будинку. Також вважає, що скасування рішення виконавчого комітету відбулось через невідповідність дозвільної документації позивача вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

3-ті особи: Виконавчий комітет Сумської міської ради, Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник до суду не з»явився.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності приміщення по АДРЕСА_1 загальною площею 122,5 м2.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №280 від 20.05.2015 року «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові» позивачу надано дозвіл на переведення житлових приміщень у нежитлове під стоматологічний кабінет з влаштуванням окремого входу замовнику ОСОБА_1.

Оцінюючи спірне рішення на предмет відповідності частині 2 статті 19 Конституції України та положенням частини 3 статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» /справа про скасування актів органів місцевого самоврядування/ визначено, що «органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.»

Відтак, суд погоджується з позивачем, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2015 №280 є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії та фактично, станом на винесення рішення Сумської міської ради №803-МР від 25.05.2016, виконано, тому не може бути скасоване шляхом прийняття іншого рішення.

В контексті рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не мають права скасовувати та вносити зміни в раніше прийняті рішення, якщо особа, відносно якої воно прийнято, вчинила дії на реалізацію її суб»єктивних прав, закріплених даним рішенням, При цьому, допускається скасування та внесення змін в раніше прийнятті рішення за згодою особи.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів, на підставі яких рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2015 №280 визнано незаконним та достатніх підстав його скасування. Разом з тим своїм рішенням №803-МР від 25.05.2016 Сумська міська рада скасувала фактично виконаний ненормативний акт індивідуальної дії.

Відповідач прийняттям оскаржуваного рішення погіршив існуюче становище позивача ОСОБА_1.

Твердження відповідача про порушення рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.05.2015 №280 прав співвласників багатоквартирного будинку не знайшли свого підтвердження.

Відповідачем не було виконано обов»язку щодо доказування правомірності свого рішення стосовно позивача, як і не було надано жодних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Згідно з ч. 3 ст. 12 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито.

Відповідно до ст. 13 КАС України Особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов»язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст. 14 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб»єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України /або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа/.

Частина 1 ст. 87 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України передбачено, що до витрат, пов»язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.

Таким чином, надавши оцінку доказам у справі суд вважає, що обставини, на які посилається позивач є доведеними, оскаржуване рішення відповідача не обгрунтоване, позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Право позивача порушене і підлягає захисту в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7-9, 11, 69-71, 87, 94, 159-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради №803-МР від 25.05.2016 року «Про скасування рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради №280 від 20.05.2015 року «Про надання дозволу на переведення житлових приміщень у нежитлові» в частині надання дозволу на переведення житлового приміщення у нежитлове замовнику ОСОБА_1»».

Стягнути на користь позивача - ОСОБА_1 за рахунок коштів місцевого бюджету міста Суми документально підтверджені судові витрати - судовий збір - 964 грн. 60 коп. та витрати на оплату послуг адвоката - 7975 грн..

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2016 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО