Справа № 686/7022/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/7022/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Колієва С.А.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

01 грудня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду І інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2016 року клопотання про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом залишено без задоволення, а адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену ухвалу скасувати а справу направити для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, однак представником відповідача надано суду заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналіз наведених вище норм законодавства зумовлює висновок про те, що суд першої інстанції до якого подано відповідний адміністративний позов зобовязаний зясувати питання про те, яким є строк звернення до суду із цим позовом, чи дотримано позивачем строку звернення до суду, яким є період пропущеного строку звернення до суду (якщо такий строк дійсно пропущено), чи є підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Водночас, састиною 5 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Так, адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.02.2016 року був поданий ще 26 лютого 2016 року, тобто в межах процесуальних строків, встановлених ст. 99 КАС України, що підтверджується позначкою канцелярії Хмельницького міськрайонного суду на копії позовної заяви.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Мазурок ОБ. від 09 березня 2016 року вказаний позов був залишений без руху з наданням позивачу строку до 22.03.2016 року для усунення недоліків, які на думку суду мали місце, а саме через не сплачений судовий збір, який у даній категорії справ не повинен був сплачуватись. Копія ухвали суду знаходиться в матеріалах справи.

Не погоджуючись зі змістом вищевказаної ухвали, позивач звернулась з клопотанням від 14 березня 2016 року про залишення позову без розгляду. Копія клопотання знаходиться в матеріалах справи.

Ухвалою судді Мазурок О.В, від 15 березня 2016 року позовна заява була повернута позивачу із зазначенням того, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Цим правом позивач скористалась і повторно звернулась до суду в межах процесуальних строків. Таким чином, з огляду на процесуальні дії суду при первісному зверненні, строк звернення до адміністративного суду з повторним зверненням не є пропущеним, а причини такого звернення є поважними.

Водночас, суд І інстанції критично оцінив посилання позивача на те, що вона вимушена була подати заяву про повернення поданого нею позову, оскільки не була згодна з вимогою суду про необхідність усунути виявлені при його подачі недоліки, а саме сплатити судовий збір, суд не приймає до уваги як на доказ поважності пропуску строку, оскільки у випадку незгоди з вищевказаною ухвалою суду остання мала право її не виконувати, а у випадку залишення судом без розгляду з підстав не усунення виявлених недоліків оскаржити її у встановленому законом порядку.

Однак, судова колегія не погоджується з зазначеним вище рішенням суду І інстанції, оскільки згідно ч.3 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із ст.ст.11,49,51 КАС України право позивача розпоряджатися своїми вимогами (в тому числі на відкликання своєї заяви) є його суб'єктивним правом та має пріоритетне значення для суду при вирішенні спору.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 155 КАС України суд залишає заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для залишення позову без розгляду, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з пунктом 4 статті 204 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлені з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.

Справу направити до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.