Справа № 752/9905/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9905/16-а
Провадження № 2-а/752/259/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПС у м.Львові ДПП Ганущака Андрія Ігоровича про визнання рішення протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПС у м.Львові ДПП Ганущака Андрія Ігоровича про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 552416 від 17.06.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП протиправною та її скасування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2016 р. приблизно о 12 год. 00 хв, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Чоп, орієнтовно на 589 км, позивач був зупинений інспектором поліції Ганущаком А.І., який повідомив йому, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», чим порушив п.8.5.1 Правил дорожнього руху.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута без належного забезпечення дотримання прав особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, рішення прийнято без врахування пояснень позивача та у відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 17.06.2016 р. . інспектором УПП Ганущак А.І. була винесена постанова ПС2 № 552416 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 на автодорозі Київ-Чоп, 589 км.+100 м, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія», чим порушив П.п.8.5.1 дод.2 ПДР.

На позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до п.1 розділу 34 Правил дорожнього руху лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення, що винисена відносно ОСОБА_1, не міститься посилання на жодні докази у даній справі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху, надавши письмові пояснення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

Постанова, винесена відповідачем відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не містить посилання на докази, якими обґрунтовано рішення інспектора УПП та мотиви відхилення пояснень особи, відносно якої вона винесена, незважаючи на те, що ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення..

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб»єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов»язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б підтверджували винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та спростовували обставини, на які посилається позивач, щодо недотримання відповідачем положень ст.ст.276, 278 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і не спростованими відповідачем у справі, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 153-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону № 3 УПС у м.Львові ДПП Ганущака Андрія Ігоровича про визнання рішення протиправним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити .

Визнати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№ 552416 від 17.06.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст .122 КУпАП протиправною та скасувати її.

Постанова відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання покаї постанови.

Суддя :