Справа № 808/8775/15
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Київ К/800/20252/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Мороза В.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон» звернулося до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби, якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 03.06.2015 року № 504050002/2015/000008/2;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.06.2015 року № 504050002/2015/00017.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 03.06.2015 року № 504050002/2015/000008/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.06.2015 року № 504050002/2015/00017 Миколаївської митниці Державної фіскальної служби.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби було залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року - залишити без змін.

У касаційній скарзі Миколаївська митниця Державної фіскальної служби, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Миколаївської митниці Державної фіскальної служби задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що 19.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліон» (покупець) та Пелагіа АС, Норвегія (продавець), було укладено контракт № 162S/2014P, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність від продавця свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти.

Згідно із інвойсом постачальника від 05.05.2015 року № 10030527-1, товар (морожений оселедець цілий 350г+) постачалась за ціною 1.00 дол. США за кг, на умовах CIF Миколаїв, Україна.

03.06.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби подало митну декларацію по формі МД-2 № 504050002/2015/103301) довідковий № 721 (згідно графи 7 МД), в якій зазначено вартість товару - 2107081,80 грн. (тобто 21,07 грн. або 1,00 доларів США за 1 кг).

На підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи: контракт від 19.12.2014 року № 162S/2014Р з додатковими угодами від 14.01.2015 року, від 26.03.2015 року, від 20.04.2015 року, від 05.05.2015 року; лист постачальника від 05.05.2015 року про зміну ціни та перевиставлення інвойсу; інвойс від 05.05.2015 року № 10030527-1; інвойс від 10.02.2015 року № 10030527; калькуляція постачальника від 10.05.2015 року; прайс-лист від 08.02.2015 року; сертифікат страхування від 10.02.2015 року; ветеринарне свідоцтво від 18.03.2015 року серія Ш-29 № 059400; сертифікат походження № 400717 від 13.02.2015 року; експортна декларація від 12.02.2015 року № 004291.

За результатами перевірки поданих позивачем документів митний орган дійшов висновку про те, що згідно із вимогами статті 53 Митного кодексу України, документи, які надано до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, в зв'язку з чим відповідачем були витребувані додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (витрати на зберігання, транспортування, навантаження/розвантаження), 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

03.06.2015 року декларантом надано митному органу наявні додаткові документи, а саме: експертний висновок Запорізької ТПП від 06.05.2015 року № ОИ-225; доручення постачальника від 04.01.2015 року; лист позивача від 13.05.2015 року № 06/02-372 з поясненнями розбіжностей; лист постачальника від 11.05.2015 року з поясненнями розбіжностей та про відсутність каталогів; лист постачальника від 11.05.2015 року з даними бухгалтерського обліку.

03.06.2015 року Миколаївською митницею Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 504050002/2015/000008/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00017.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України.

За змістом частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із вимогами частин 1, 2, 3, 5 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частина 2 статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для коригування митної вартості слугували розбіжності у поданих для митного оформлення документах, а саме:

- заявлений у графі 44 МД від 03.06.2015 року № 504050002/2015/103301 інвойс від 05.05.2015 року № 10030527-1 відсутній у додатку б/н від 05.05.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, і таким чином не підпадає під його дію;

- не подані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, передбачених пунктом 4 частин 2 статті 53 Митного кодексу України (відповідно до умов п.1 додаткової угоди від 26.03.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P оплата повинна була бути здійснена станом на 11.04.2015 року);

- страховий поліс від 10.02.2015 року № 83623974 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром;

- розбіжність ціни товару, вказаної у додатку від 05.05.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, і калькуляцією від 10.02.2015 року, прас-листом від 08.02.2015 року, страховим полісом від 10.02.2015 року № 83623974;

- цінова інформація, зазначена в прайс листі від 08.02.2015 року, в калькуляції від 10.02.2015 року щодо складових вартості не співпадає з ціною, зазначеною в інвойсі від 05.05.2015 року № 10030527-1;

- лист Pelagia від 11.05.2015 року містить неточності та суперечить інвойсу від 10.02.2015 року № 10030527 в частині дати відвантаження товару;

- у листі Pelagia б/н від 05.05.2015 року зазначено, що зниження ціни обумовлено терміном придатності оцінюваного товару 30%, що суперечить вимогам ч.2.1 контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P та умовам пункту 1 додаткової угоди № б/н від 05.05.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P.

Як встановлено судами, на виконання умов контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, 10.02.2015 року компанією Пелагіа АС був сформований інвойс № 10030527, відповідно до якого, товар (морожений оселедець, цілий 350 г+) поставляється у кількості 610700.00 кг. за ціною 1.07 дол. США/кг., на загальну суму 653449.00 дол. США на умовах поставки CIF Миколаїв, Україна.

05.05.2015 року між Пелагіа АС та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кліон» було укладено додаткову угоду до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, якою було визначено, що у зв'язку з різкою зміною ситуації на ринку морожених морепродуктів, сторони домовились змінити ціни на продукцію Морожений оселедець, цілий 350 г+, що постачається покупцю, зокрема згідно інвойсу від 10.02.2015 року № 10030527, та викласти розділи даного інвойсу у наступній редакції: морожений оселедець, цілий 350 г+, поставляється у кількості 610700.00 кг. за ціною 1.00 дол. США, на загальну суму 610700 дол. США.

Як вбачається з листа компанії Пелагіа АС від 05.05.2015 року, на підставі укладеної додаткової угоди від 05.05.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, останньою були пере виставлені в адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» видані інвойси, зокрема взамін інвойсу від 10.02.2015 року № 10030527 був виданий інвойс від 05.05.2015 року № 10030527-1.

Отже, інвойс від 05.05.2015 року № 10030527-1 був виданий на підставі та на виконання вимог контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P та оформленого до нього додатку, що в свою чергу свідчить про хибність висновків митного органу стосовно непідпадання під дію контракту вказаного інвойсу.

Зазначені обставини також обумовлюють наявність розбіжностей ціни товару, вказаної у додатку від 05.05.2015 року до контракту від 19.12.2014 року № 162S/2014P, та калькуляцією від 10.02.2015 року, прайс-листом від 08.02.2015 року, страховим полісом №83623974 від 10.02.2015 року, оскільки ціни, вказані в калькуляції, прайс-листі та страховому полісі були встановлені постачальником до внесення змін до контракту в частині ціни товару та відповідають, ціні, зазначеній у попередньому інвойсі від 10.02.2015 року № 10030527, а тому вказана обставина не може підставою для висновків стосовно неналежного визначення декларантом митної вартості товару.

Посилання митного органу на неможливість ідентифікації страхового полісу від 10.02.2015 року № 83623974 з оцінюваним товаром є необґрунтованими, оскільки з листа компанії Пелагіа АС від 11.05.2015 року вбачається, що страховий сертифікат від 10.02.2015 року № 83623974 був виданий на товар, відвантажений на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» по коносаменту від 05.02.2015 року № К001, згідно інвойсу від 10.02.2015 року № 10030527, який в даному випадку був замінений на інвойс від 05.05.2015 року № 10030527-1, що в свою чергу надає можливість встановити пов'язаність вказаного сертифікату з оцінюваним товаром.

Крім цього, висновки митного органу стосовно суперечливості даних пов'язаних з датою відвантаження товару, зазначених в листі Pelagia від 11.05.2015 року та інвойсі від 10.02.2015 року № 10030527 є безпідставним, оскільки виходячи з умов поставки CIF, яким визначається, що продавець здійснив поставку, коли товар погружений на транспортний засіб в порту відвантаження, зазначення компанією Пелагіс дати відвантаження товару з Норвегії в адресу декларанта 05.02.2015 року, тобто дати передачі товару на борт корабля, що підтверджується коносаментом від 05.02.2015 року, відповідає зазначеній в інвойсі від 10.02.2015 року № 10030527 даті відвантаження товару - лютий 2015 року.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого оскаржуваного рішення в частині наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, невірно визначено митну вартість товарів, відсутність її документального вирахування, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку визнавши протиправними та скасувавши рішення про коригування митної вартості товарів від 03.06.2015 року № 504050002/2015/000008/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 03.06.2015 року № 504050002/2015/00017.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

Л.Я. Гончар

В.Ф. Мороз