Справа № 760/10512/16-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2016-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/914/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №1789-ХІІ станом на 26.10.2006) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп з розрахунку 90% із місячної заробітної плати; зобов'язати відповідача провести йому перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №1789-ХІІ станом на 26.10.2006) в розмірі 90% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп без обмеження її граничного (максимального) розміру та здійснити виплату пенсії у встановленому після її перерахунку розмірі, починаючи з 01.01.2016 з урахуванням вже проведених виплат.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 26.10.2006 року він перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні ПФ України в м. Києві як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від середнього заробітку.

12.04.2016 у зв'язку із підвищенням посадових окладів працівників прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013, він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та надав довідку Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп про заробітну плату та інші доплати і надбавки, які передбачені чинним законодавством.

Правобережне об'єднане управлінні ПФ України в м. Києві листом від 28.04.2016 р. за №3279/07 відмовило йому у перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ, мотивуючи своє рішення тим, що відповідно до вищезазначеного нормативного акту з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу» і раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважає, що відмова Правобережного об'єднаного управління ПФ України в м. Києві у перерахунку його пенсії за вислугою років у розмірі 90% на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла на час призначення його пенсії з посиланням на зміни в законодавстві з 01.06.2015 року є необґрунтованою і незаконною та такою, що грубо порушує його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією та законами України.

01.09.2016 до суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній вказує, зокрема на те, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 - у разі не прийняття до 01.06.2015 закону, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На підставі вищезазначеного з 01.06.2015 пенсії та щомісячне довічне грошове утримання згідно з Законом України «Про прокуратуру» в порядку та на умовах визначених вищезазначеним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, зазначає, що рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії у встановленому законодавством порядку не приймалось, а тому даний позов є передчасним.

Таким чином, відповідач вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 26.10.2006 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні ПФ України в м. Києві як отримувач пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» у розмірі 90% від посадового окладу з урахуванням надбавок, передбачених даним законом.

09.12.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, внаслідок чого відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокуросько-слідчих працівників.

Так, станом на 01.12.2015 заробітна плата старшого прокурора - криміналіста складається з: посадового окладу, класного чину, вислуги років та інших виплат, які передбачені чинним законодавством та становить 19804,94 грн., що вбачається із довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп.

12.04.2016 позивач подав до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву, у якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки від 04.04.2016 року №18-570зп, яка видана Генеральною прокуратурою України, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, за нормами законодавства, що діяли на час призначення пенсії.

Відповідно до листа заступника начальника Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.04.2016 р. за №3279/07, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства з 01.06.2015 раніше призначені пенсії в порядку на умовах Закону «Про прокуратуру» не перераховуються.

Суд вважає доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії обґрунтованими з огляду на таке.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 1, частини перша статті 8 Основного Закону України).

Згідно з Конституцією України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві створене на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» № 1055 від 16.12.2015, яка набрала законної сили 31.12.2015, шляхом злиття Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України є Закон «Про прокуратуру».

З матеріалів справи випливає, що позивач знаходиться на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції чинній на момент призначення пенсії).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене суд констатує, що оскільки пенсія позивачу була призначена 23.11.1998, то при здійсненні перерахунку пенсії у цій справі має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-348а13.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» у редакції № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не зазнали.

При цьому, суд вважає заперечення відповідача з посиланням на Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VІІ безпідставними, оскільки вони прийняті після виникнення у позивача права на пенсійне забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, суд констатує, що сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім цього, оскільки позивач набув права на підвищення пенсії, він має право на отримання різниці пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу суперечать вимогам частини третьої статті 2 КАС, а тому є протиправними.

Згідно з частиною другою статті 72 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, констатує, що відповідач не довів, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що останній не приймав рішення про відмову у перерахунку позивачу пенсії, оскільки відповідну заяву про такий перерахунок позивач адресував саме до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Крім того, відповідно до вищеприведених правових норм обов'язок щодо перерахунку пенсії позивача покладено на Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, представник якого у своїх запереченнях і заперечував відповідне право позивача. Тобто фактично йдеться про відмову у перерахунку пенсії.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 94 КАС, суд зазначає, що з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 1102, 40 грн.

На підставі пункту 1 частини першої статті 256 КАС постанова суду в частині виплати позивачу пенсії у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтею 19 Конституції України, Законом «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 № 1789-XII, Законом «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішенням Конституційного Суду України 06 липня 1999 року №8-рп/99, рішенням Конституційного Суду України 20 березня 2002 року №5-рп/2002, статтями 2, 94, 99, 104-106, 158-163, 183-2, 244-2, 244-4, 254, 256 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» - протиправними.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України №1789-ХІІ станом на 26.10.2006) згідно довідки Генеральної прокуратури України від 04.04.2016 року №18-570зп, з розрахунку 90% від місячного заробітку, тобто, 19 804, 94 грн. з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії та виплатою різниці за минулий час.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 1102, 40 грн.

Допустити негайне виконання постанови суду у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Лазаренко