Справа № 800/631/16
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року м. Київ справа № 800/631/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Єрьомін А.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Президента України з відновлення з 30 жовтня 2002 року по 25 липня 2014 року включно всіх прав позивача як кадрового офіцера Збройних Сил України, в тому числі права на проходження військової служби відповідно до чинного законодавства України, всіх прав позивача та прав членів його сімї на соціальний та правовий захист, визначений чинним законодавством України для військовослужбовців та членів їх сімей;

- стягнути з Президента України на користь позивача завдану йому протиправною бездіяльністю у період з 2005 року по 25 липня 2014 року включно Президентом України та посадовими особами Адміністрації Президента України під час здійснення ними своїх повноважень моральну шкоду у розмірі 500 000 грн;

- стягнути солідарно з Президента України на користь позивача грошові кошти на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у вигляді витрат, понесених ним та членами його родини у період з 2004 року по 2014 роки включно при захисті в адміністративному порядку прав та законних інтересів його як кадрового офіцера Збройних Сил України та членів його родини внаслідок протиправних рішень, дій та бездіяльності субєктів владних повноважень як про це зазначено у пунктах 4-8 адміністративного позову у розмірі 49 318 грн. 10 коп.

Дослідивши матеріали позову, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 18 КАС України Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у статті 171-1 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 171-1 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) актів Вищої ради юстиції;

3) дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції;

4) рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.

Визначений перелік повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції є вичерпним.

Позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним положенням законодавства.

Виходячи з положень, передбачених частинами першими статті 2, статті 17 КАС України, викладених у пункті 4 Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень, в тому числі частини третьої статті 17 КАС України, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій. Адже відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У позовній заяві не зазначено чітко зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 КАС України і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Не вказано у чому саме полягає бездіяльність Президента України, як суб'єкта владних повноважень. Відсутні будь-які доводи стосовно допущення суб'єктом владних повноважень порушень закону під час здійснення владних управлінських функцій щодо позивача, не зазначено у чому полягає порушення його прав, свобод та інтересів відповідним суб'єктом, не надано докази (або не зазначено причини неможливості їх подання) на підтвердження його порушених прав з боку відповідача, саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Слід звернути увагу позивача на те, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Президента України, суд вказує наступне.

Інститут Президента України ґрунтується на сукупності норм, що містяться у розділі V Конституції України, згідно з якими Президент України визначений, зокрема, главою держави, виступає від її імені, є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ст. 106 Конституції України серед інших повноважень Президента України зокрема вказано, що він є Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України; призначає на посади та звільняє з посад вище командування Збройних Сил України, інших військових формувань; здійснює керівництво у сферах національної безпеки та оборони держави; очолює Раду національної безпеки і оборони України; вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни та у разі збройної агресії проти України приймає рішення про використання Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань; приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України; приймає у разі необхідності рішення про введення в Україні або в окремих її місцевостях надзвичайного стану, а також оголошує у разі необхідності окремі місцевості України зонами надзвичайної екологічної ситуації - з наступним затвердженням цих рішень Верховною Радою України.

Також, стаття 106 Конституції України передбачено, що Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України, видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

Тобто, діяльність Президента України та його повноваження, які закріплені в Конституції України, не є управлінськими функціями.

Як зазначалось вище, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Крім того, положеннями частини першої статті 89 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка звертається до адміністративного суду, зокрема із позовною заявою, повинна сплатити судовий збір.

Відповідно до частини першої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви, серед іншого, додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Позивач, змінивши позовні вимоги не додав документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI із змінами і доповненнями, внесеними Законами України, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер/. Судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання фізичною особою до суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання фізичної особою до суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 04, розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на наведене, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статті 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись частиною першою статті 108, статтею 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 14 грудня 2016 року.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Суддя А.В. Єрьомін