Справа № 804/2080/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 р. Справа № 804/2080/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
секретаря судового засідання: Безрученко К.В.,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: Горобець К.М.
представника відповідача: Стоянової А.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 відкрито провадження у справі №804/2080/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10.05.2016.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представники відповідача проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1), зареєстрований як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради 16.01.2001. З 18.01.2001 перебуває на податковому обліку у Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Видами діяльності позивача є: Код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у.; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.43 Роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку й зображення; Код КВЕД 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; Код КВЕД 56.30 Обслуговування напоями; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Судом встановлено, що Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 07.09.2015 №1018/04-07-17-02.НОМЕР_1.
Як зазначено в акті від 07.09.2015 №1018/04-07-17-02.НОМЕР_1, перевіркою правильності визначення валового доходу, відображеного в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік і в додатку 5 до розділу III цієї декларації та сумою обсягу поставки, відображеною в податкових деклараціях з ПДВ, встановлено розбіжність на суму у розмірі 900,03 грн., що пояснюється не включенням фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 до складу загального оподатковуваного доходу грошових коштів, які надійшли на розрахунковий рахунок платника (стор. 9 акта перевірки від 07.09.2015 №1018/04-07-17-02.НОМЕР_1).
Дослідивши надані сторонами докази та фактичні обставини даної справи, суд не погоджується з висновками відповідача, зробленими в акті перевірки від 07.09.2015 №1018/04-07-17-02.НОМЕР_1, з огляду на таке.
Оцінюючи доводи податкового органу про не включення позивачем до загального оподатковуваного доходу грошових коштів, які надійшли на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_4 в сумі 900,03 грн., судом встановлено, що вказана сума надійшла на розрахунковий рахунок позивача від ПзІІ «Імперіал Тобако Юкрейн», що видно з платіжного доручення від 20.01.2014 № 000000577 на суму 1080,00 грн. Із вказаної суми основний платіж складає 900,03 грн. та ПДВ - 180,00 грн., разом 1080,00 грн. Вказана сума відображена позивачем у Книзі обліку доходів і витрат №29, витяг з якої залучений до матеріалів справи (а.с. 35, т. 1). Зазначене спростовує доводи відповідача про не включення позивачем до складу загального оподатковуваного доходу грошових коштів, які надійшли на його розрахунковий рахунок.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, позивач у своїй господарській діяльності використовує об'єкти нерухомості, які належать йому на праві власності: будівля магазину продовольчих товарів з кафетерієм та офісними приміщеннями, за адресою АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва від 17.02.2012, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 45, т. 1); будівля павільйону торгівлі, за адресою: АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва від 27.12.2002 , копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 46, т. 1).
Також, позивачем для провадження своєї господарської діяльності використовуються орендовані приміщення, якими позивач користується на підставі договору від 01.01.2001, укладеного з ТОВ «Торговий дім «Голівуд», а саме: нежитлові приміщення, за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32а.
З метою утримання власних та орендованих об'єктів нерухомості, позивачем були укладені договори з підприємствами - постачальниками: на постачання природного газу, електричної енергії, надання послуг водопостачання та каналізації, електрозв'язку, дератизації, охорони, вивозу твердих побутових відходів, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 74 - а.с. 114, т. 1).
Оплата позивачем послуг за означеними договорами підтверджена рахунками та банківськими платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 116- а.с. 218, т. 1).
Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Згідно з пунктом 177.4 статті 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.
Пунктом 138.1 статті 138 ПК України визначено, що до витрат операційної діяльності відносяться витрати визначені згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.
Згідно з підпунктом «в» підпункту 138.10.2 пункту 138.10 статті 138 ПК України до складу валових витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, до яких відносяться і витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);
Враховуючи вищевикладене, фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування має право включити до складу валових витрат вартість опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, здійснених в межах підприємницької діяльності оплачених послуг за умови документального підтвердження, що дані витрати пов'язані з підприємницькою діяльністю.
Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що витрати на утримання, експлуатацію та ремонт основних засобів є витратами операційної діяльності та можуть бути віднесені фізичною особою - підприємцем до витрат, пов'язаних з господарською діяльністю.
Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а також надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
В матеріалах справи наявні договори суборенди нежитлових приміщень від 01.01.2016 № 6 з ТОВ «Світові платіжні системи», від 11.04.2014 № 7 з ТОВ «Лакі ЛЕНД», від 01.09.2012 з ТОВ «Торговий дім Голівуд», від 01.01.2014 з ТОВ «Торговий дім Голівуд», у яких позивач є орендодавцем приміщень, за адресою: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 32а.
Умовами зазначених договорів визначено, що вартість спожитої орендарем електроенергії, газу, води, одержання послуг каналізації, опалення та вивезення твердих побутових відходів не оплачуються орендарем та враховуються сторонами при визначенні орендної плати.
Суд не погоджується з позицією податкового органу щодо неправомірного віднесення позивачем до витрат господарської діяльності суми процентів за користування кредитами згідно: договорів №110/4-065 від 22.05.2008, від 30.09.2013 № 110066144МОVERОRAF1 на суму 7665,07 грн., з огляду на те, що позичальником по вказаних договорах ОСОБА_4 виступав як суб'єкт господарювання - фізична особа - підприємець, а кошти ним отримані для проведення розрахунків, які виникають в процесі його господарської діяльності.
Як передбачено п. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПК України, до складу інших витрат включаються: фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.14.1.206 п.14.1 ст.14 ПК України проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна.
Особливості визначення складу витрат платника податку в разі сплати процентів за борговими зобов'язаннями визначені п. 141.1. ст. 141 ПК України, згідно якого до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.
Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність врахування позивачем цих витрат під час визначення оподаткованого доходу згідно додатку 5 до декларації «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності» у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В означених судових рішеннях суди дійшли висновку про правомірність включення позивачем до складу витрат операційної діяльності процентів за користування кредитами відповідно до договорів №110/4-065 від 22.05.2008, від 30.09.2013 №110066144МОVERОRAF1.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
У відповідності до ч. 2 ст. 91 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Представником позивача надані до суду документи на підтвердження понесених витрат, пов'язаних із прибуттям до суду, а саме: квитки на проїзд від 25.05.2016 на суму у розмірі 56,00 грн. та від 02.06.2016 на суму у розмірі 56,00 грн.
З огляду на викладене, з урахуванням вимог статті 94 КАС України, з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (і.к. НОМЕР_1) підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551, 20 грн. та витрати, пов'язані із прибуттям повноважного представника позивача до суду у сумі 112,00 грн.
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 87, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Стягнути з Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (і.к. НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 551, 20 грн. та витрати, пов'язані із прибуттям повноважного представника позивача до суду у розмірі 112,00 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Повний текст постанови складено 07 червня 2016 року

Суддя О.В. Царікова