Справа № 812/988/16
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року справа №812/988/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі № 812/988/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС, у якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування Приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2013 року, а також зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновок про відшкодування Приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2013 року у сумі 1051487,00 грн та пені у сумі 572392,49 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування, за серпень 2013 року у сумі 3100301,00 грн та пені у сумі 1667818,80 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування, за вересень 2013 року у сумі 1805482,00 грн та пені у сумі 958147,76 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування, за жовтень 2013 року у сумі 2918419,00 грн. та пені у сумі 1531931,29 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування, за грудень 2013 року у сумі 12194451,00 грн та пені у сумі 6246396,44 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування.

Ухвалою суду від 22.08.2016 при відкритті провадження у справі № 812/967/16 роз'єднано позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" шляхом виділення в самостійне провадження вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неподання висновку для відшкодування ПДВ за грудень 2013 року та зобов'язання відповідача подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновок про відшкодування Приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 12194451,00 грн. та пені у сумі 6246396,44 грн за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування.

Зазначені вимоги є предметом розгляду у даній справі.

Позовні вимогі обґрунтовано тим, що 20.01.2014 позивачем подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за грудень 2013 року, у якій заявлено до відшкодування суму ПДВ у розмірі 11523654,00 грн, а також подано заяву на відшкодування вказаної суми на рахунок позивача. У подальшому позивачем подано уточнюючий розрахунок до вказаної податкової декларації.

Актом податкового органу від 09.04.2014 про результати документальної позапланової перевірки правомірності нарахування від'ємного значення ПДВ за грудень 2013 року та бюджетне відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2013 року, у якому зазначено, що позивачем порушено вимоги ст. 200 Податкового кодексу України та завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ.

На підставі вказаного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.04.2014, у тому числі і податкове повідомлення-рішення форми "В1" про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за грудень на 12194451,00 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржено у судовому порядку та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 820/17416/14 податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акта перевірки від 11.04.2014, визнано протиправними та скасовано. Постанова суду набрала законної сили, а отже, судом підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на суму 12194451,00 грн. Однак, відповідач до тепер не виконав свого обов'язку та не подав до казначейської служби висновок про перерахування позивачу вказаної суми ПДВ.

Крім того, позивач зазначив, що п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено право позивача на отримання пені на не відшкодовані суми заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість у розмірі 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Щодо початку нарахування пені позивач зазначив, що відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на суму 12194451,00 грн повинно було бути проведено не пізніше 07.05.2014. Вказаний строк обраховано виходячи з того, що п. 200.10, 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено строки проведення перевірки заявлених платником податків у декларації з ПДВ даних, а саме не більше 60 днів з дня подачі декларації. Отже, перевірка повинна була завершитись 20.04.2014. Потім, в продовж 5 днів до 25.04.2014 відповідач повинен був підготувати висновок та подати його до органу казначейства. Казначейство у термін 5 операційних днів здійснює перерахування бюджетної заборгованості на рахунок платника, тобто до 07.05.2014. Кінцевою датою розрахунку пені позивачем визначено 15.06.2016.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі № 812/988/16 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування Приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" податку на додану вартість за грудень 2013 року. Зобов'язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновок про відшкодування Приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 12194451,00 грн. та пені за період з 28.04.2015 по 15.06.2016 у розмірі 4029767,79 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що подання висновку про підтвердження суми бюджетного відшкодування органу Державної казначейської служби України на стадії апеляційного оскарження податкового повідомлення - рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування є передчасним, оскільки, по-перше оскаржуване рішення може бути скасовано/змінено на наступних стадіях судового оскарження, а по-друге такі дії порушують право контролюючого органу на оскарження судових рішень.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" (далі - ПрАТ "ЛИНІК") зареєстровано в якості юридичної особи виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 16.12.2002, що підтверджується довідкою ЄДРПОУ.

ПрАТ "ЛИНІК" є платником податку на додану вартість та знаходиться на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ).

Встановлено, що ПрАТ "ЛИНІК" 20.01.2014 подано до СДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013 року, у якій розраховано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 11523654,00 грн. а також подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (а.с. 9-24)

У подальшому, 18.02.2014, позивачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість до декларації за грудень 2013 року, у якому збільшено суму бюджетного відшкодування на 670797.00 грн, та остаточно визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за грудень 2013 року у розмірі 12194451,00 грн (а.с. 25-33)

З метою перевірки достовірності нарахування бюджетного відшкодування у вказаній декларації СДПІ проведено документальну позапланову перевірку правомірності нарахування від'ємного значення ПДВ за грудень 2013 року та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2013 року, результати якої викладено в акті № 36/28-05-41/32292929 від 09.04.2014 (а.с. 63-80)

Згідно висновків акта позивачем порушено вимоги ст. 198, 200 Податкового кодексу України, в результаті чого у декларації за грудень 2013 року завищено податковий кредит на 19133852,00 грн, завищено суму від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на 18482020,00 грн, занижено суму позитивного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на 651832,00 грн, а також завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на 12194451,00 грн.

На підставі вказаного акта СДПІ прийнято 11.04.2014 податкові повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 651832,00 грн основного зобов'язання та нараховано штраф - 325916,00 грн, № про зменшення розміру від'ємного значення ПДВ на 18482020,00 грн та № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на 12194451,00 грн (а.с. 81-86)

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено ПрАТ "ЛИНІК" у судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 820/17416/14 залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС від 11.04.2014 № про збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 651832,00 грн основного зобов'язання та нараховано штраф - 325916,00 грн, № про зменшення розміру від'ємного значення ПДВ на 18482020,00 грн та № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на 12194451,00 грн (а.с. 34-49)

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначене постанова Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі № 820/17416/14 набрала законної сили 14.04.2015 року.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.200.7, 200.10 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно п.200.11 ст.200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п.200.12, 200.13 ст.200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Таким чином, відповідач порушив норми Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктами 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування контролюючим органом за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п'яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неприйняття доводів відповідача про неможливість надання висновку до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області у зв'язку з тим, що на даний час не закінчено порядок судового оскарження, оскільки в матеріалах справи наявне судове рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, контролюючий орган, повинен був керуватися Податковим кодексом України, а тому бездіяльність відповідача, щодо ненадання протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування за грудень 2013 року, є протиправною.

З урахуванням вищенаведеного, для усунення наслідків порушених відповідачем прав позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби подати висновок до головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про відшкодування приватному акціонерному товариству "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" заборгованості з податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року у сумі 12194451,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування позивачу пені на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість суд першої інстанції зазначив наступне.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, право позивача на відшкодування йому бюджетної заборгованості з податку на додану вартість з нарахуванням на зазначену суму пені прямо передбачено чинним законодавством.

Позиція щодо наявності у платника податку на додану вартість права на отримання нені у разі несвоєчасного повернення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість висловлена Верховним Судом України в постанові від 03.06.2014 у справі № 21-131а14 за позовом публічного акціонерного товариства "Завод "Південкабель" до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби України (далі - СДПІ), Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про стягнення суми.

Щодо строку, за який платник податку має право на нарахування пені на заборгованість з ПДВ колегія суддів зазначає, що статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено певні процедури перевірки правомірності заявлення сум бюджетного відшкодування та узгодження заборгованості бюджету.

Зі змісту п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України вбачається, що узгоджені суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість та на зазначені суми нараховується пеня протягом строку дії заборгованості, включаючи день погашення.

Порядок узгодження заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість також визначено статтею 200 Податкового кодексу України, а саме вказаною нормою передбачено обов'язок контролюючого органу провести камеральну перевірку заявлених у декларації даних в продовж 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, а за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки. (пункти 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України).

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган надсилає платнику податку відповідні податкові повідомлення-рішення (п. 200.14 ст. 200 ПК України).

Згідно з пунктом 200.15 статті 200 ПК України у разі, якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України після закінчення процедури судового оскарження орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Пунктом 200.13 статті 200 ПК України передбачено, що на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Тобто, дата, з якої розпочинається нарахування пені залежить від дати отримання податковим органом рішення суду + 5 робочих днів на подання висновку + 5 операційних днів на перерахування коштів.

Відповідачем не надано суду доказів щодо дати отримання судового рішення у справі № 820/17416/14 яке набрало законної сили, а саме доказів отримання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015. Однак, з тексту даної ухвали вбачається, що її постановлено у відкритому судовому засіданні та оголошено у повному обсязі. Ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 набрала законної сили з моменту її оголошення (а.с. 41-46).

Тобто, починаючи з 15.04.2015 - наступний день після набрання чинності вказаним судовим рішенням, на протязі 5-ти робочих днів контролюючий орган мав скласти та подати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок, а саме в строк до 21.04.2015. В свою чергу, казначейство мало виплатити товариству суму бюджетної заборгованості на протязі 5-ти операційних днів, а саме в строк до 28.04.2015. Однак, цього зроблено не було.

При цьому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість доводів відповідача про те, що закінченням процедури судового оскарження відповідно до положень п. 200.15 ст. 200 ПК України є дата прийняття судового рішення Верховним Судом України, оскільки сума бюджетного відшкодування ПДВ перед ПрАТ "ЛИНІК" підтверджена рішенням суду, яке набрало законної сили, а саме - 14 квітня 2015 року.

Позивачем самостійно визначено кінцеву дату розрахунку пені на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а саме - 15.06.2016.

Визначення кінцевої дати нарахування пені є правом позивача, оскільки у подальшому він має право після фактичного отримання бюджетного відшкодування вимагати нарахування пені з 15.06.2016 по день отримання коштів.

Таким чином нарахування пені до 15.06.2016 не порушує прав позивача.

З 28.04.2015 по 27.08.2015 існувала ставка НБУ - 30%, розмір пені за 122 дні становить 1467342,80 грн (12194451,00 грн х 120 % х 30% / 365 днів х 122 дня прострочки).

З 28.08.2015 по 24.09.2015 - 28 днів при обліковій ставці НБУ 27% розмір пені становить 303090.57 грн (12194451,00 грн х 120 % х 27% / 365 днів х 28 дня прострочки).

З 25.09.2015 по 31.12.2015 - 98 днів при обліковій ставці НБУ 22% розмір пені становить 864369,41 грн (12194451,00 грн х 120 % х 22% / 365 днів х 98 дня прострочки).

З 01.01.2016 по 21.04.2016 - 112 днів при обліковій ставці НБУ 22% розмір пені становить 985151,71 грн (12194451,00 грн х 120 % х 22% / 366 днів х 112 дня прострочки).

З 22.04.2016 по 26.05.2016 - 35 днів при обліковій ставці НБУ 19% розмір пені становить 265878,90 грн (12194451,00 грн х 120 % х 19% / 366 днів х 35 днів прострочки).

З 27.05.2016 по 15.06.2016 - 20 днів при обліковій ставці НБУ 18% розмір пені становить 143934,40 грн (12194451,00 грн х 120 % х 18% / 366 днів х 20 днів прострочки).

Посилання позивача на те, що сума ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню є узгодженою з моменту подачі декларації в силу статті 54 Податкового кодексу України є необґрунтованим, оскільки дана норма стосується обчислення платником податків податкового зобов'язання, а не зобов'язання бюджету перед платником податків.

Суд першої інстанції дішов вірного висновку щодо безпідставності посилання позивача на положення п. 129.1.2 статті 129 Податкового кодексу України, як на підставу нарахування пені за весь період судового оскарження податкових повідомлень рішень про зменшення сум бюджетного відшкодування.

Так, згідно п. 129.1.2 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Зазначена норма стосується строків погашення податкового зобов'язання та відповідальності платника податку за їх порушення.

Як зазначалось вище спеціальною нормою, яка регулює порядок відшкодування ПДВ є стаття 200 Податкового кодексу України.

Вказана стаття встановлює обов'язкові процедури узгодження бюджетної заборгованості та містить обов'язок податкового органу направити відповідний висновок лише після закінчення судового оскарження. Отже, весь період судового оскарження не включається до періоду існування заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

З огляду на вказане, застосування статті 129 Податкового кодексу України до правовідносин щодо відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість є неможливим.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ПрАТ "ЛИНІК" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі № 812/988/16 - залишити без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі № 812/988/16 за позовом приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язати вчинити певні дії - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок