Справа № 820/3780/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 820/3780/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

13.07.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача Харківського обласного військового комісаріату (далі - Харківський ОВК) та зобов'язати відповідача видати йому посвідчення члена сім'ї військовослужбовця.

Позивач зазначає, що від є батьком військовослужбовця, що загинув під час виконання службових обов'язків в зоні проведення АТО. 09.06.2016 року він звернувся до відповідача із заявою, якою просив видати йому посвідчення «члена сім'ї військовослужбовця», надавши до заяви необхідний пакет документів. Станом на час звернення до суду відповіді на своє звернення не отримав.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що в супереч положень ч. 6 ст. 18 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) позивачем до звернення не було надано доказів, які б посвідчували факт його перебування на утриманні сина.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 року та прийняти нове судове рішення про задоволення його адміністративного позову.

Скаржник зазначає, що судом не досліджені, а відповідачем не надані докази на підтвердження того, що він був належним чином сповіщений про результати розгляду заяви від 09.06.2016 року. Він є членом сім'ї, загиблого в АТО ветерана війни військовослужбовця за контрактом ОСОБА_4, на якого поширюється чинність Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Аналіз положень Закону № 2011-XII, на думку позивача, свідчить про те, що батьки військовослужбовця, які не перебували на утриманні військовослужбовця мають рівні права на отримання посвідчення та пільг, як і батьки, що перебували на такому утриманні.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду особи, які беруть участь у справі, до засідання суду апеляційної інстанції не прибули.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_5 про відкладення слухання адміністративної справи № 820/3780/16.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З матеріалів справи убачається, що позивач та його представник про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, відповідно, 11 та 14.11.2016 року (а.с. 81-82).

Доводи клопотання стосовно неможливості прибуття позивача до засідання суду апеляційної інстанції 29.11.2016 року через відсутність належного транспортного сполучення заявником не підтверджені належними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає частковому задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_4 є батьком загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час проведення військової операції (АТО) військовослужбовця ОСОБА_4 (а.с. 36-41).

Відповідно до п. 7 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302, з наступними змінами та доповненнями, 07.04.2015 року позивачем отримано посвідчення серії С № 087041 з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого» (а.с. 42).

09.06.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі йому посвідчення члена сім'ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби (а.с. 5).

Постановою Комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу ветерана військової служби та вдови ветерана військової служби особам, які не є пенсіонерами МО України та встановленням статусу члена сім'ї померлого військовослужбовця в період проходження військової служби Харківського ОВК від 06.07.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у встановлені статусу члена сім'ї військовослужбовця, який помер (загинув) під час проходження військової служби з підстав, встановлених п. 6 ст. 18 Закону № 2011-XII та рішення Конституційного суду України від 03.06.1998 року № 5-рп, оскільки заявник не надав документ, що засвідчує факт находження його на утриманні загиблого сина (а.с. 22).

21.07.2016 року військовим комісаром Харківського ОВК на адресу позивача скерований лист № 1634/ВСЗ, яким позивач повідомлений про прийняте рішення та позивачу надіслана копія цього рішення (а.с. 31).

Відповідно до п. 10.1 розділу X «Розгляд пропозицій, заяв і скарг з питань соціального забезпечення» Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом МО України від 31.12.2014року № 937, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2015 року за N 73/26518, - розгляд та облік звернень з питань соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які надійшли, здійснюються відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та наказу Міністра оборони України від 03.12.2005 року N 722 «Про затвердження Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.12.2005 року за N 1512/11792 (зі змінами).

Для вирішення пропозицій, заяв і скарг громадян Законом України «Про звернення громадян» встановлені, зокрема, такі терміни: - не більше одного місяця такі, що потребують додаткового вивчення і перевірок; - у випадках, коли для вирішення заяви або скарги необхідно провести спеціальну перевірку, витребувати додаткові матеріали або вжити інших заходів, терміни вирішення заяви або скарги можуть бути в порядку винятку продовжені керівником або заступником керівника відповідного органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні не може перевищувати 45 днів.

Пунктом 3.5 Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом МО України від 03.12.2015 року № 722, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.12.2005 року за N 1512/11792З, з наступними змінами та доповненнями, - звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Як убачається з листа-відповіді від 21.07.2016 року № 1634/ВСЗ Харківським ОВК порушені строки надання відповіді на звернення позивача.

Таким чином висновок суду про необґрунтованість позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності відповідача, що виразилася у несвоєчасному наданні відповіді на його заяву від 09.07.2016 року, не ґрунтується на правильному застосуванню норм матеріального права, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов'язання Харківського ОВК видати йому посвідчення члена сім'ї військовослужбовця, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 10 чинність Закону № 3551-XII поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також унаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: - утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв'язку з цим виплачується пенсія; - батьки; - один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; - діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; - діти, які мають свої сім'ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; - діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Згідно роз'яснень Міністерства соціальної політики України від 16.09.2014 року № 10518/0/14-14/06 та Міністерства оборони України від 26.08.2014 року № 287/6/1956 для встановлення статусу «Член сім'ї загиблого» членам сімей загиблих учасників антитерористичної операції необхідно надати до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення райдержадміністрації, виконавчого комітету ради міста обласного значення серед інших документів свідоцтво про народження колишнього військовослужбовця (особи рядового і начальницького складу) - для встановлення статусу батькам загиблого (померлого).

Як установлено судом позивачем 07.04.2015 року отримано посвідчення з написом «Посвідчення члена сім'ї загиблого». Підставою для отримання цього посвідчення послугували положення Закону № 3551-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1993 року № 302 з наступними змінами та доповненнями.

Соціальні гарантії прав членів сімей військовослужбовців визначені положеннями ст. 18 Закону № 2011-XII, пунктом 6 якої встановлено, що вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - інваліди з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Отже, законодавець визначився, що соціальні гарантії прав, що встановлені Законом № 2011-XII членам сім'ї військовослужбовців, гарантовані батькам загиблого (померлого) військовослужбовця, у випадку якщо останні перебували на утриманні загиблого (померлого військовослужбовця.

Судом установлено, що позивачем для розгляду та вирішення заяви від 09.06.2016 року відповідачу не надані документальні дані, які б посвідчували юридичний факт його перебування на утриманні сина.

Таким чином, оскільки Закони № 3551-XII та 2011-XII визначають різні підстави набуття статусу «члена сім'ї загиблого» та «члена сім'ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби», колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача ОСОБА_1 та зобов'язання відповідача видати йому посвідчення члена сім'ї військовослужбовця, який загинув (помер) під час проходження військової служби.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення цієї позовної вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, тому у задоволенні апеляційної скарги у цій частині слід відмовити.

Інші доводи та заперечення на висновки колегії суддів не впливають.

Оскільки питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось, у колегії суддів відсутні підстави для застосування положень ч. 6 ст. 94 КАС України.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 94, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, п. 3, 200, 202 ч. 1 п. 4, ст.ст. 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Харківського обласного військового комісаріату з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Визнати неправомірною бездіяльність Харківського обласного військового комісаріату.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Донець Л.О. Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2016 року.