Справа № 826/20954/14
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Скаленку Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2016 у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві до публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Київський річковий порт» звернулось до суду першої інстанції з заявою про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016, в якій просило роз'яснити чи має бути погашена Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві сума податкового боргу в розмірі 3 337 261, 28 грн., яка обліковується на ІКП ПАТ «Київпорт», в зв'язку із скасуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 у справі № 826/20954/14, на підставі якої було постановлено стягнути податковий борг, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 826/20954/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2016 заяву публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 по справі № 826/20954/14 задоволено; роз'яснено, що в зв'язку із скасуванням постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 у справі № 826/20954/14, на підставі якої було постановлено стягнути податковий борг, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 у справі №826/20954/14, інтегрована картка платника - публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» підлягає приведенню Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідність шляхом сторнування (зменшення) на суму податкового боргу в розмірі 3 337 261, 28 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу, якою в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про роз'яснення судового рішення відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30.12.2014 Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві зверталась до суду першої інстанції з позовом до публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про стягнення податкового боргу у розмірі 3 337 261, 28 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2015, позовні вимоги ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено; стягнуто заборгованість перед бюджетом з розрахункових рахунків та за рахунок готівки Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 70) у розмірі 3 337 261, 28 грн. на р/р 0008 одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва (), банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку 820019

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.04.2016 заяву публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 у справі №826/20954/14 задоволено; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 у справі № 826/20954/14 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві відмовлено.

В обґрунтування заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 ПАТ «Київський річковий порт» зазначає, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 містить зобов'язальний елемент, який полягає у здійсненні сукупності дій, направлених на стягнення податкового боргу, але постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 було скасовано постанову від 31.03.2015 у даній справі, отже, сума податкового боргу у розмірі 3 337 261, 28 грн. не може бути стягнена, а податковий орган, в свою чергу, має вчинити дії, направлені на її погашення, а тому заявник вважає, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 є незрозумілою.

Суд першої інстанції мотивував свою ухвалу від 12.10.2016 тим, що оскільки постанова про стягнення заборгованості від 31.03.2015 була переглянута за нововиявленими обставинами та скасована, про що винесена постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016, то борг в розмірі 3 337 261, 28 грн. підлягає погашенню з інтегрованої картки платника податків - публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт».

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що роз'яснюючи постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення у судовому засіданні та визначає, що таке роз'яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Слід зауважити, що роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Вказана стаття КАС України передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено в оскаржуваній ухвалі те, що заява публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» про роз'яснення судового рішення суду є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, що і відбулося у даному випадку.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу. Державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів.

Отже, податкові органи під час здійснення своїх функцій можуть діяти лише та у відповідності до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 2 Розділу 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок), інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 Розділу 2 Порядку з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 Розділу 2 Порядку органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 Розділу 6 Порядку встановлено, що первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є: рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження).

З системного аналізу чинного законодавства України вбачається, що ІКП платника податків ведеться за його основним місцем обліку.

Колегія суддів звертає увагу, що оскільки публічне акціонерне товариство «Київський річковий порт» зареєстроване в Подільському районі міста Києва, то відповідно ведення ІКП публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» здійснюється Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

На день подання заяви про роз'яснення постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 податковий борг публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» в розмірі 3 337 261, 28 грн., який постановлено стягнути за постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015, обліковується на ІКП публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт».

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2015 була переглянута за нововиявленими обставинами та скасована, про що винесена постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016, то у відповідності до п. п. 2 п. 1 Розділу 6 Порядку такий борг підлягає погашенню з ІКП платника податків - публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт», що вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

При цьому, апелянтом в порушення вимог частин 1 статті 71 КАС України не надано жодних доказів на спростування правомірності оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з позивача судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору встановлюється у таких розмірах: за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив 1 378 грн., отже апелянт повинен сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а саме 1 378 грн.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2016 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, то у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачу потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2016 - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 1007, код класифікації 22030101) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 1 378 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 28.11.2016.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.