Справа № 466/4356/16-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Справа № 876/6852/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання Сідельник Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року у справі №466/4356/16 - а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС Шокало В. С., про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС і просив визнати протиправною та скасувати постанову №0974/20909/16, винесену 22 квітня 2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 8 500 гривень.

Відповідно до ст. ст. 51, 137 ч. 1 Кодексу адміністративного судочинства України позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просив змінити постанову №0974/20909/16, винесену заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. від 22 квітня 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, звільнивши від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Позовні вимоги мотивував тим, що оспорювана постанова прийнята відповідачем без врахування всіх обставин. Максимальний строк для вивезення транспортного засобу CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 був встановлений 02 березня 2016 року. Однак, у вказаний строк ним (позивачем) не вивезено транспортний засіб, так як автомобіль знаходився в несправному стані, вийшов з ладу та проходив ремонт. Тому він не мав змоги вивезти його в строки, передбачені ст. 95 Митного кодексу України, на підтвердження чого представив довідку від 14 березня 2016 року та рахунок на оплату виконаних робіт. Згідно представлених документів, автомобіль марки CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився на ремонті у період з 24 лютого 2016 року до 14 березня 2016 року. Також, відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 470 Митного кодексу України настає за перевищення терміну транзиту транспортного засобу, а не за неповідомленні митному органу про причини аварії, хоч такий обов'язок й встановлений для перевізника. При цьому, посадова особа органу митниці не встановила чи підлягав він притягненню до адміністративної відповідальності, не врахувала характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника. Згідно зі ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення в справі наявні обставини, які пом'якшували відповідальність, зокрема: визнання факту правопорушення, вчинення правопорушення при збігу незалежних від нього обставин, повідомлення митного органу про ремонт транспортного засобу, відсутність заподіяння значної шкоди інтересам держави, доставка одразу ж після ремонту автомобіля на митницю, позитивні дані щодо його особи (згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» за вчинення однорідних правопорушень впродовж року він не притягався). Отже, його можливо звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в справі про порушення митних правил від 22 квітня 2016 року №0974/20909/16 задоволено: змінено постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС від 22 квітня 2016 року у адміністративній справі про порушення митних правил №0974/20909/16 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України: позивача звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також суд обмежився усним зауваженням.

Справу розглянуто за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокала В.С.

Відповідач не погодився із таким судовим рішенням суду першої інстанції і подав до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволені його позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на ч. 1 ст. 192 Митного кодексу України, якою передбачено обов'язок перевізника терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення. Також позивач не надав належних доказів на підтвердження факту перебування транспортного засобу марки CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер НОМЕР_2 на станції технічного обслуговування. Такими можуть бути: письмовий договір, наряд - замовлення, підписаний контролером якості (з проставлянням печатки виконавця (за наявності) ) та замовником, довідку - акт передавання - приймання КТЗ (його складових частин (систем)) після надання послуг з технічного обслуговування і ремонту, квитанцію. Окрім цього, ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, за якою притягнуто позивача до відповідальності, передбаченого стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто цією нормою встановлено стягнення у визначеному розмірі. Саме в такому, встановленому законодавством розмірі митницею і застосовано стягнення за вчинене порушення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули та не направили представників, хоча належним чином та у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. При цьому, від осіб, які беруть участь у справі відсутні клопотання про розгляд справи за їх участі.

У зв'язку з цим справу розглянуто в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України та керуючись ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Проте, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, наслідки якого не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, також беручи до уваги особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який ніде не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності, одразу ж після закінчення ремонту автомобіля доставив такий у митний орган, ступінь його вини та майновий стан, суд прийшов до висновку про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 20 лютого 2016 року позивачем через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС в митному режимі «Транзит» було ввезено автомобіль марки CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 15 березня 2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений. Вказані обставини визнаються сторонами по справі, а також підтверджуються змістом протоколу про порушення митних правил №0974/20909/16 від 15 березня 2016 року та постановою про порушення митних правил від 22 квітня 2016 року.

При цьому, протокол про порушення митних правил складено при в'їзді позивача в зону митного контролю пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху митного контролю «зелений коридор» із України до Польщі і у зв'язку із встановленням в ході здійснення митних процедур відсутності інформації про вивезення за межі митної території України ввезеного позивачем в режимі «Транзит» автомобіля.

В свою чергу позивач у своїх поясненнях послався на те, що з 24 лютого 2016 року до 15 березня 2016 року у зв'язку з несправністю коробки передач та паливної апаратури автомобіля він залишив автомобіль на станції технічного обслуговування. У зв'язку з цим 03 березня 2016 року він звертався із повідомленням про ремонт даного автомобіля до Львівської митниці ДФС і, відповідно, про неможливість вивезення автомобіля у визначений строк. На підтвердження цих обставин позивач надав документи, що підтверджують факт ремонту автомобіля, а саме: довідку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 від 14 березня 2016 року, згідно змісту якої автомобіль марки CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 знаходився на СТО «АВТО ДОПОМОГА» (м. Львів, вул. Грунтова, 1) із 24 лютого 2016 року по 14 березня 2016 року у зв'язку з несправністю коробки передач та паливної апаратури та її ремонтом; рахунок про оплату виконаних робіт від 14 березня 2016 року; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; витяг з реєстру платників єдиного податку; тимчасовий витяг з реєстру платників єдиного податку та повідомлення Львівської митниці ДФС про несправність транспортного засобу від 03 березня 2016 року у відповідності до наказу Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року №615.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокала Володимира Степановича (третьої особи по справі) від 22 квітня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 8 500 гривень (вісім тисяч п'ятсот гривень).

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду виходить із наступного.

Відповідно до змісту статей 90, 93, 95 Митного кодексу України транзитом є митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь - якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Також, статтею 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів передбачено відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У даному випадку позивач 20 лютого 2016 року через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки CHRYSLER VOTAGER, реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, який протягом 10 діб зобов'язаний був вивезти за межі митної території України. Оскільки при в'їзді 15 березня 2016 року в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху митного контролю «зелений коридор» із України до Республіки Польща і проходженні позивачем митного контролю, встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, відносно відповідача було складено протокол про порушення митних правил.

У зв'язку з наявністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України, його підставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно змісту ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтями 488, 491 Митного кодексу України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил. Підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

З урахуванням обставин вчинення позивачем порушення митних правил та вищевказаних положень Митного кодексу України порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України починається з моменту закінчення визначеного строку для транзиту (вивезення) автомобіля і триває протягом всього часу невиконання цієї вимоги. Виявленням порушення, на думку колегії суддів апеляційного суду, є виявлення протиправних, винних (умисних або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також виявлення здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Тобто, в даному випадку порушення виявлено 15 березня 2016 року у зв'язку з в'їздом позивача у зону митного контролю і можливістю органу, який вправі складати протоколи про порушення митних правил, з'ясувати наявність передбачених ст. 458 Митного кодексу України ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

У зв'язку з цим відповідачем і було розпочато стосовно позивача провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо тверджень позивача про можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що суд першої інстанції не обґрунтовано послався на приписи статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, при малозначності вчиненого правопорушення, може звільнити особу від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Разом з цим, суть вчиненого правопорушення та його характер не дають підстав вважати вчинене позивачем правопорушення малозначним, а тому і висновок суду першої інстанції з приводу цього є помилковим.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що зазначені судом першої інстанції мотиви, з яких він прийшов до таких висновків, з посиланням на відповідні обставини підлягали врахуванню при притягненні до адміністративної відповідальності і визначенні виду та розміру стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

У зв'язку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України, було підставою для його відповідальності і, відповідно, накладення адміністративного стягнення. При цьому, апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладено в межах встановленого строку накладення адміністративних стягнень, відповідно до визначеної компетенції відповідача, у відповідності та з дотриманням положень Митного кодексу України.

Тобто наявні у справі матеріали не підтверджують обставин, на які посилається суд першої інстанції, як на підставу прийняття оскаржуваного судового рішення.

Крім цього, ст. 530 Митного кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги може бути прийняте одне із таких рішень: про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; про скасування постанови і закриття провадження у справі; про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності. Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття справи виноситься у випадку, зокрема, оголошення усного зауваження. Тобто, зміна оскаржуваної постанови у зазначений судом першої інстанції спосіб, не передбачена.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Проте, при постановленні рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог. Колегія суддів дійшла до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав щодо зміни постанови заступника начальника Львівської митниці ДФС Шокала В. С. і, відповідно, для звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що постанову з наведених вище мотивів слід скасувати та прийняти нову постанову, якою апеляційну скаргу задовольнити, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 13 липня 2016 року у справі №466/4356/16 - а скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС Шокало В. С., про зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: В. В. Клюба

cудді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Повний текст постанови виготовлено 05 грудня 2016 року.