Справа № 802/1526/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 листопада 2016 р. Справа № 802/1526/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Бакуна В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій

про: визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) до комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій оформленого протоколом № 11 від 28 квітня 2016 року повернуто документи до військової частини на доопрацювання. На думку позивача комісією командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій порушено його право на отримання статусу учасника бойових дій у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував та зазначив, що комісією правомірно винесено рішення про повернення документів для доопрацювання, оскільки документи подані не в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши інші докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом та обіймає посаду старшого інженера дослідника (авіаційного обладнання) відділу досліджень авіаційної техніки та контролю її експлуатації літаючої авіаційно технічної лабораторії ( військова частина НОМЕР_1 , м. Вінниця).

Розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України №313/3319 від 07 серпня 2014 року, організовано пошук безвісти зниклого члена екіпажу літака Ан-ЗОБ капітана ОСОБА_2 , який виконував службові обов`язки у складі екіпажу збитого літака.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 12 серпня 2014 року № 196 ад, призначено пошукову групу військовослужбовців Повітряних Сил Збройних Сил України для проведення пошуку тіла безвісти зниклого капітана ОСОБА_2 .

До складу групи включено зокрема майора ОСОБА_1 . Місцем збору пошукової групи визначено військову частину НОМЕР_2 (м. Чугуїв), а пошукові роботи необхідно провести в період з 16 до 21 серпня 2014 року в районі населених пунктів Маяки - Дробишево - Красний Лиман Донецької області.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 14 серпня 2014 року № 154, майора ОСОБА_1 вважати таким, що вибув з 14 серпня 2014 року у відрядження в м. Чугуїв, в/ч НОМЕР_2 для забезпечення роботи пошукової групи по 21 серпня 2014 року (а. с. 14).

14 серпня 2015 року пошукова група вибула літаком з аеродрому м. Вінниця на аеродром м. Чугуїв, що підтверджується відповідною відміткою в посвідченні про відрядження майора ОСОБА_1 від 13 серпня 2014 року № 1403.

Здійснивши усі покладені на нього завдання, 19 серпня 2014 року позивач прибув до постійного місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , у м. Вінниця, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 20 серпня 2014 року № 158

18 квітня 2016 року за клопотанням командира військової частини НОМЕР_1 копії документів майора ОСОБА_1 були направлені на розгляд комісії з питань розгляду матеріалів пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Командування Повітряних Сил Збройних Сил України.

Рішенням комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій 28 квітня 2016 року оформленого протоколом №11 засідання комісії Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій документи майора ОСОБА_1 повернуті до військової частини НОМЕР_1 на доопрацювання.

Зазначені документи направлені відповідачем супровідним листом від 16 травня 2016 року № 350/104/1459 командиру військової частини НОМЕР_4 , в якому зазначено, що документи повернуті на доопрацювання з підстав відсутності оригіналу довідки про безпосередню участь майора ОСОБА_1 в АТО та витягів із наказу по стройовій частині першого заступника керівника АТЦ чи керівника сектору про прибуття для виконання службових (бойових) завдань та вибуття до місця постійної дислокації.

Надаючи правову оцінку обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України (далі КМУ).

Постановою КМУ № 413 від 20.08.2014 року затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі порядок). Порядок визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб.

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, відповідно до п.4 Порядку є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Пунктом 5 Порядку визначено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:

- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія);

- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом.

Порядком, зокрема п.6, визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Таким чином, подання на розгляд комісій, утворених у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах (далі - комісія), у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, в складі яких проходили службу чи працювали особи, відповідних документів, перелік яких, наведений у п.4 Порядку - є обов`язком командира (начальника) військової частини.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Як випливає із матеріалів справи командир військової частини НОМЕР_1 з метою забезпечення прав та законних інтересів майора ОСОБА_1 , звернувся з клопотанням до якого додані усі передбачені п.4 Порядку, документи на підтвердження права на отримання позивачем статусу учасника бойових дій до начальника управління персоналу - заступнику начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів служби щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Однак, розглянувши клопотання та додані документи Комісією було прийнято рішення про повернення документів до військової частини на доопрацювання (а.с. 18).

Так, за відсутності в ОСОБА_1 через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником.

З наведеного вбачається, що документи стосовно майора ОСОБА_1 подані на розгляд відповідача не містили повного переліку передбаченого Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, про що йшлось безпосередньо у клопотанні та зазначалось про причини відсутності таких документів з причин не залежних від позивача.

Разом з тим, позивач у судовому засіданні зазначив, що відповідач всупереч вимог зазначеного Положення не викликав його для надання особистих пояснень та не заслухав свідків, які разом із ним брали участь у проведенні пошукової операції, а прийняв рішення обґрунтовуючи його відсутністю необхідних документів не дослідивши причини їх відсутності, адже про таку відсутність безпосередньо йшлося у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій оформлене протоколом № 11 від 28 квітня 2016 року в частині повернення документів майора ОСОБА_1 (в/ч НОМЕР_1 ) до військової частини на доопрацювання підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати комісію Командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій визнати майора ОСОБА_1 учасником бойових дій (з врахуванням письмових підтверджень та доповідних, осіб, які перебували разом зі мною у складі пошукової групи, особистих пояснень, показів свідків) та видачі відповідного посвідчення встановленого зразка, суд зазначає наступне.

Повноваження відповідача щодо визнання учасником бойових дій та надання статусу учасника бойових дій за своєю правовою природою є дискреційними.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13 слідує, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи зазначене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях щодо визнання учасником бойових дій та надання статусу учасника бойових дій, що належать виключно до компетенції відповідача.

Таким чином, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ст. 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії командування Повітряних Сил Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій оформлене протоколом № 11 від 28 квітня 2016 року в частині повернення документів майора ОСОБА_1 (в/ч НОМЕР_1 ) до військової частини на доопрацювання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна