Справа № 817/933/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"01" грудня 2016 р. Справа № 817/933/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника відповідача: Федуна Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа - Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинення певних дій, ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, в якому просив:

- визнати протиправною дію (бездіяльність) ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, щодо фактичної відмови (повернення клопотання позивача) у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,9930 га, а саме: 0,9262 га для ведення особистого селянського господарства та 1,0668 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території одного масиву у власність за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району;

- зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,9930 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Великоомелянської сільської ради Рівненського району у відповідності до ст.ст.118,122 ЗК України.

Представником позивача в судовому засіданні 06.10.2016 року подано клопотання про включення до судових витрат суми витрат позивача на послуги адвоката в розмірі 9094,80грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06.10.2016 року позов задоволено повністю.

В задоволенні клопотання позивача про відшкодування судових витрат на правову допомогу в сумі 9094,80 грн. відмовлено.

Вважаючи, що справа по суті вирішена правильно, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного застосування закону в частині відшкодування судових витрат на правову допомогу, позивач просить постанову суду першої інстанції змінити, вирішивши питання про стягнення судового збору та витрат понесених на правову допомогу в розмірі 9094,80 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь в судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо, які являються по своїй суті - вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, що в розумінні статті 87 КАС України і є судовими витратами на правову допомогу.

Згідно з вимогами ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову сторонами не оскаржується та колегією суддів не переглядається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Положеннями ст.87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а до останніх належать, зокрема витрати на правову допомогу.

Згідно із ч.1 та 3 ст.90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З цього приводу, судова колегія відзначає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам - наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, з системного аналізу положень статей 87, 90, 94 КАС України, статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" вбачається, що до витрат пов'язаних з розглядом справи в адміністративному процесі (зокрема в частині витрат на правову допомогу) відносяться витрати понесені стороною у судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Водночас судовий розгляд справи складається із кількох етапів, зокрема: відкриття провадження у справі та підготовче провадження; розгляд справи по суті; судові дебати; винесення і проголошення рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги від 30.12.2015 року. Згідно акту приймання-передач наданих послуг від 25.07.2016 року позивачу була надана правова допомога шляхом: надання консультацій з юридичних питань - загальна вартість 1653,60 грн.; складання та подача процесуальних документів - загальна вартість 4134,00 грн.; отримання процесуальних документів - загальна вартість 275,60 грн.; аналіз законодавства, знайомлення з матеріалами справи - загальна вартість 2756,00 грн.; підготовка до судового засідання - загальна вартість 275,60 грн.

Що ж стосується витрат на участь представника позивача в судовому засіданні, то відповідно до вказаного акта, останні до складу витрат на правову допомогу включені не були.

Враховуючи викладене, оскільки надання правової допомоги у вигляді правових консультацій, вивчення, складання та подача процесуальних документів не підлягають компенсації (відшкодуванню) як правова допомога відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу є законним та обґрунтованим.

Що ж до вимоги позивача в апеляційній скарзі про стягнення з відповідача судового збору, то колегія суддів зазначає, що вона не підлягає до задоволення, оскільки судовий збір позивачем не сплачувався, як особою, яка відповідно до п.13 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а згідно ч.1 ст.94 КАС України суд присуджує саме документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "01" грудня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33000

представник позивача: ОСОБА_5 - АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області вул.С.Петлюри,37,м.Рівне,33000

4-третій особі: Управління Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненській області - вул.Буковинська ,3,м.Рівне,33027,