Справа № 813/3706/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року № 813/3706/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чабан О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №1915-13.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №1915-13 не відповідає положенням законодавства України є протиправним та таким, що порушує охоронювані права та інтереси позивача, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалами судді від 27.10.2016 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поясненнях та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях й просив суд у позові відмовити повністю, оскільки вважає оскаржуване рішення таким, що було прийняте в повній відповідності до норм чинного законодавства України та базуючись на дійсних обставинах справи.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль марки Mercedens-Benz, модель ML350, 2012 року випуску, об'ємом двигуна 3498 куб. см, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата реєстрації транспортного засобу за позивачем - 26.04.2012 року.

Указане підтверджується сторонами, а відомості засвідчуються відповідним свідоцтвом НОМЕР_2 про реєстрацію згаданого вище транспортного засобу.

Також судом встановлено, що 30.06.2016 року Залізничною ОДПІ (Франківське відділення) ГУ ДФС у Львівській області, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.п.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України, було винесене податкове повідомлення-рішення №1915-13, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Як випливає з матеріалів справи, таке податкове зобов'язання було визначене контролюючим органом ОСОБА_3 у зв'язку з належністю останній вказаного вище автомобіля Mercedens-Benz ML350.

З огляду на це, суд відзначає, що чинне податкове законодавство України передбачає справляння з платників податків, зокрема, й такого місцевого податку як податок на майно. До складу такого податку на майно, відповідно до п.п.265.1.2 п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України, входить транспортний податок.

Як визначається в п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 Податкового кодексу України, є об'єктами оподаткування.

Згідно з п.п.267.3.1 п.267.3 ст.267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування, відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України.

Відповідно ж до п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Указане кореспондує також нормі п.п.54.3.3 Податкового кодексу України, відповідно до якої обов'язок із визначення суми грошових зобов'язань з такого податку покладається на контролюючий орган.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України установлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст.54 Податкового кодексу України.

Таким чином, суд, виходячи з наведених вище норм податкового законодавства, резюмує, що за загальним правилом визначення сум грошового зобов'язання з транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб провадиться контролюючим органом шляхом надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення в разі наявності у власності такого платника податків автомобіля, що є об'єктом оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, власне такі дії й було вчинено в даному випадку відповідачем за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2016 року №1915-13, а саме, контролюючий орган, вважаючи, що позивач є власником об'єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році, самостійно визначив платнику податків (позивачеві) суму грошового зобов'язання з податку, обов'язок із розрахунку якого покладено на контролюючий орган (транспортного податку), та вручив таке повідомлення-рішення платнику податків.

Окрім цього, суд зазначає, що, новий транспортний податок - було запроваджено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII (набрав чинності з 01.01.2015 року), яким врегульовано, зокрема, об'єкт оподаткування, ставки податку, порядок та інші умови його справляння.

У подальшому, було внесено зміни до Податкового кодексу України в частині транспортного податку - відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-VIII.

Згідно з нормами статей 8, 10 Податкового кодексу України транспортний податок належить до місцевих податків та встановлюється в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковим до сплати на території відповідних територіальних громад.

В пункті 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», органам місцевого самоврядування рекомендованого: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з пп. 12.3.2 п. 12.3 ст.12 Податкового кодексу України, при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст.7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Таким чином, безпосереднє встановлення місцевих податків, в тому числі і транспортного податку, віднесено Податкового кодексу України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень. Крім цього, органи місцевого самоврядування, виконуючи рекомендацію Закону України від 28.12.2014 року №71-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» та приймаючи відповідні рішення, зобов'язані дотримуватись інших обов'язкових приписів Податкового кодексу України, зокрема, встановленого пп.12.3.4 п.2.3 ст.12 Податкового кодексу України строку офіційного оприлюднення рішення про встановлення місцевих податків та зборів. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, податкові зобов'язання з місцевого податку можуть визначатися контролюючим органом лише в разі, якщо сільська, селищна чи міська ради своїм рішенням встановила такий місцевий податок. При цьому, таке рішення повинно бути офіційно оприлюднене до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування відповідного місцевого податку, в іншому разі такі податкові зобов'язання можуть визначатись не раніше початку наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення органом місцевого самоврядування.

Крім того, пп.4.1.9 п.4.1 ст. Податкового кодексу України визначено принцип стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила.

Так, ухвалою Львівської міської ради від 19.01.2015 року №4263 затверджено Положення про транспортний податок, згідно з пунктами 3 і 4 якого платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пункту 1.4 цього Положення є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, від року випуску яких минуло не більше 5 років і середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного року).

Враховуючи викладене, а також те, що рішення про встановлення транспортного податку прийняте Львівською міською радою, норми щодо визначення податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. за легкові автомобілі, від року випуску яких минуло не більше 5 років і середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного року).

Згідно із вимогами п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до вимог п.п.267.2.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, від року випуску яких минуло не більше 5 років і середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного року).

Відповідно до п.267.4. ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як підтверджується матеріалами цієї справи, належний позивачеві легковий автомобіль Mercedens-Benz ML350, реєстраційний номер НОМЕР_1, є об'єктом оподаткування транспортним податком, відповідно до норм Податкового кодексу України, оскільки об'єм циліндрів його двигуна автомобіля становить 3498 куб. см, тобто понад визначені п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України 3000 куб. см, а строк використання цього автомобіля менше 5 років (автомобіль був випущений у 2012 році).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Отже, автомобіль Mercedens-Benz ML350, реєстраційний номер НОМЕР_1, підлягає оподаткуванню транспортним податком у 2016 році відповідно до норм Податкового кодексу України.

Суд, вирішуючи дану справу, звертає увагу на те, що відповідно до ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до принципу змагальності кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Зазначена правова позиція випливає, зокрема, з висновків Верховного Суду України, які викладені в постанові від 22.09.2015 року у справі №2а-2717/11/2670.

Отже, оспорюючи рішення відповідача, позивач повинен також належним чином доказувати обставини, на які він посилається. Проте, проаналізувавши доводи й докази позивача у цій справі, суд приходить до висновку, що ті докази та доводи, на які посилається позивач, не спроможні спростувати правильність оспорюваного рішення відповідача, а інших - позивач не надав і не навів.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із огляду на все вищевикладене суд приходить до обґрунтованого висновку, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №1915-13, яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн., є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, а доводи позивача не спростовують правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим у позові слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Керуючись ст.ст.7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 05 грудня 2016 року.

Суддя Сакалош В.М.