Справа № 266/1771/16-а
Суддя: Пантелєєв Д. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1771/16-а
Провадженя№ 2-а/266/29/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участі секретаря Циганкової М.М., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Боряк О.І., Семеняк О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності про визнання протиправними дій з тимчасової втрати працездатності,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності про визнання протиправними дій з тимчасової втрати працездатності.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народився син, ОСОБА_5 та згідно наказу ДП «Донецька залізниця» від 01.12.2014 року я знаходжусь у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку від 05.12.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач, знаходячись на лікарняному в зв'язку із вагітністю та пологами, не отримала розраховану господарською службою підприємства матеріальну допомогу 19057,50 грн. Господарська служба ДП «Донецька залізниця» залишилась на території, яка тимчасово не підконтрольна уряду України. ОСОБА_5 перемістилась з тимчасово не підконтрольної території 28.11.2014 року та звернулась до Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності (далі - Фонд), однак рішенням від 27.04.2016 року в призначенні допомоги їй було відмовлено. Вважає, що страховий випадок наступив до моменту переміщення застрахованої особи, на момент звернення до суду позивач не має можливості отримати допомогу в зв'язку із проведенням в м. Донецьк антитерористичної операції, господарська служба на даний момент припинила свою діяльність та вона не є працівником Структурного підрозділу «Господарська служба» Регіонального філіалу «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що позбавляє її права отримати матеріальну допомогу за місцем роботи. Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Фонду про №2 від 27.04.2016 року про відмову в призначенні матеріального забезпечення особі, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, зобов'язати Фонд провести виплату матеріального забезпечення в зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, вагітності та пологам в сумі 19057, 50 грн., стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Позивач в судовому засіданні участі не приймав, надавши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з викладених в позові та додаткових поясненнях до позову, підставах.

Представник позивача, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що ОСОБА_4 була працівником структурного підрозділу «Господарська служба» ДП «Донецька залізниця» та з 01.12.2014 року знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до трьох років. ДП «Донецька залізниця» є роботодавцем позивача, але з наказу Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» №1/Н від 03.12.2015 року реорганізований в Регіональну філію «Донецька залізниця», яка знаходиться в зоні проведення АТО, свої активи та зобов'язання до ПАТ «Укрзалізниця» не передавало та не є її правонаступником. В зв'язку із тим, що роботодавець позивача залишився на тимчасово окупованій території України, а страховий випадок настав до моменту переміщення ОСОБА_4 з тимчасово окупованої території України, вважає рішення Фонду про відмову виплати ОСОБА_4 матеріальної допомоги не законним та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Боряк О.І., позовні вимоги не визнала повністю. Суду пояснила, що позивач мала можливість реалізувати свої права на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування». Фонд не має законних підстав сплачувати матеріальну допомогу, як внутришньо переміщеній особі, оскільки ОСОБА_4 має статус внутришньо переміщеної особи, а роботодавець з окупованої території не переміщений. В зв'язку із реєстрацією Регіональної філії ДП «Донецька залізниця», яке і має сплачувати вище вказану допомогу позивачу. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача, Семеняк О.М., в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, дала пояснення, аналогічні поясненням представника відповідача Боряк О.І., просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Встановлено, що ОСОБА_4 з 16.01.2007 року працювала в ДП «Донецька залізниця» на посаді заступника начальника фінансового - економічного відділу служби матеріального технічного забезпечення (а. с. 13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилась дитина - ОСОБА_5, та згідно наказу ДП «Донецька залізниця» від 01.12.2014 року вона знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.12.2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_3. (а. с. 12, 14, 15, 16)

28.11.2014 року в зв'язку із проведенням в м. Донецьк антитерористичної операції ОСОБА_4 перемістилась з тимчасово окупованої території та зареєструвалась в Управління соціального захисту населення Маріупольської міської ради згідно довідки № від 28.11.2014 року. (а. с. 11).

19 січня 2016 позивач звернулась до Фонду з заявою для отримання матеріального забезпечення за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, при цьому надавши пакет документів необхідних для надання даного виду допомоги (а.с.18).

Рішенням Фонду № 1 від 12.04.2014 року позивачу відмовлено у нарахуванні та виплати матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності відповідно до заяви від 19 січня 2016 року, посилаючись на п. 15 Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду від 26 грудня 2014 року № 37 в зв'язку із певними недоліками зібраних документів (а.с.22).

ОСОБА_4 повторно звернулась до Фонду із заявою 25.04.2016 року, виправивши вказані недоліки в своїх документах. (а. с. 23-25)

Рішенням Фонду №2 від 27.04.2016 року позивачу відмовлено у нарахуванні та виплати матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності з посиланням на положення Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду від 26 грудня 2014 року № 37 (а. с. 28)

Відповідно до п.1 ч.2 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон України № 1105) роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

При цьому, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 16 Закону України № 1105 застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України № 1105 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України).

Як вбачається з ч. 1 ст. 31 Закону України № 1105 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до листків непрацездатності позивач має отримати матеріальну допомогу всього у розмірі 19057, 50 грн.

Пунктом 3 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1105 встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території),- території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон України № 1706) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутришньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

28 листопада 2014 року позивач зареєструвала місце свого перебування у порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», про що видано довідку № (а.с. 11).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутришньо переміщених осіб» внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні заяви 19 січня 2016 року до відповідача про виплату матеріального забезпечення надані всі необхідні документи, у тому числі довідку про тимчасове переміщення, однак в них були

неточності, тому при повторному зверненні 25.04.2016 року розбіжності було усунуто.

Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 грудня 2014 року № 37 затверджено Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку матеріальне забезпечення надається особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), та отримувачам допомоги на поховання застрахованих осіб і які не реалізували свого права на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та не можуть реалізувати своє право на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку із переміщенням з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності згідно з цим Порядком надається в разі настання страхового випадку до моменту переміщення застрахованої особи; допомога по вагітності та пологах згідно з цим Порядком надається в разі настання страхового випадку до моменту переміщення застрахованої особи, а також в разі настання страхового випадку протягом 30 тижнів з дати переміщення застрахованої особи.

Позивач, відповідно до записів своєї трудової книжки, працювала на посаді заступника начальника фінансово - економічного відділу служби матеріально - технічного постачання, яка знаходиться на фінансуванні в Господарській службі ДП «Донецька залізниця».

ДП «Донецька залізниця» знаходиться в зоні проведення АТО, залишається юридичною особою, свої активи і зобов'язання до новоутвореного ПАТ «Укрзалізниця» воно не передавало, тому на момент виникнення страхового випадку є роботодавцем позивача, однак не здійснює ніякої діяльності.

Доводи відповідача про можливість звернення ОСОБА_4 до ПАТ «Укрзалізниця» за отриманням допомоги спростовуються відповіддю Регіональної філії «Донецька залізниця» від 29.08.2016 року.

Проаналізувавши норми права та докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача про відмову у нарахуванні та виплати матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах.

Крім того, враховуючи те, що на час проведення антитерористичної операції нормами закону № 1706 та прикінцевими положеннями Закону № 1105 регламентовано порядок виплати матеріального забезпечення у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності саме для тимчасово переміщених осіб, та те, що позивач позбавлений можливості отримати належні їй кошти, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача виплати позивачу належні позивачу кошти.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/53745/15 від 24.05.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22 травня 2015 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 за подання адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн.

За таких обставин, коли позивачка є особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території (страховий випадок настав до моменту переміщення

застрахованої особи), та яка не отримала матеріального забезпечення (допомоги) по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах у зв'язку з переміщенням, а на час проведення антитерористичної операції порядок виплати матеріального забезпечення (допомоги) у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами для тимчасово переміщених осіб врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_4 до Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності про визнання протиправними дій з тимчасової втрати працездатності - задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності №2 від 27 квітня 2014 року про відмову в призначенні матеріального забезпечення особам, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Зобов'язати Маріупольську міську виконавчу дирекцію Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності здійснити виплату ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_2) матеріального забезпечення в зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, вагітності та пологам згідно листка непрацездатності АГУ №930224 від 18 квітня 2014 року в розмірі 19057 (дев'ятнадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 50 коп.

Стягнути з Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої ухвалено рішення - у той самий строк з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.