Справа № 225/3791/16-а
Суддя: Андреєв В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2-а/225/39/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю:

секретаря Петрової С.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника 3 особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області, третя особа Державне підприємство «Торецьквугілля", про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт розірвання трудових відносин між ним та шахтою «ім. Артема» ДП «Дзержинськвугілля» з моменту закінчення трудового договору з ДТ «Арктиквугілля», а саме з 08.06.1994 року, зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних, захворювань України у м.Дзержинську Донецької області нарахувати йому одноразову допомогу у зв'язку з втратою працездатності та щомісячні страхові виплати передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який діяв станом на 2011 рік, починаючи з 03.10.2011 року, для розрахунку середньомісячної заробітної плати брати період перед настанням страхового випадку, а саме період праці у шкідливих умовах на шахті «ім.Артема» ДП «Дзержинськвугілля» до 19.08.1991р.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 років 10 місяців він працював на виробництві в умовах шкідливих факторів, а саме машиніст підземних установок - 2 років 6 місяців (шахта «Південна» в/о «Артемвугілля», підземний ГРОВ 5 розряду - 6 років 7 місяців, та майстер вибухівник підземний 4 розряду - 4 р. 7 місяців (шахта «ім. Артема» в/о «Артемвугілля»). Наказом по ДП «Дзержинськвугілля №157/к від 19.08.1991 року його було направлено у відрядження в розпорядження ВО «Арктиквугілля» по професії «майстер вибухівник 4 розряду з повним робочим днем під землею». У відрядженні він перебував з 05.09.1991 р. по 24.11.1993р. У зв'язку з закінченням строку відрядження з 08.06.1994 року його було направлено до останнього міста роботи, тобто до шахти «ім. Артема» ДП «Дзержинськвугілля». Однак його не було працевлаштовано, крім того, йому видали трудову книжку, в якій запис про звільнення був відсутній. 15.06.1994 року він працевлаштувався до Лисичанського тролейбусного управління, питання щодо відсутності запису в трудовій книжці стосовно звільнення його з останнього місця роботи не виникло. Стан його здоров'я постійно погіршувався. У 2010 році ОСОБА_1 був направленний до ДУ «Інститут медицини праці Академії медичних наук Украиїни» на обстеження стану здоров'я. Висновком центральної лікарсько-експертної комісії від 26.07.2010 р. №26/982 та висновком від 26.07.2011 р. (протокол №26/982) йому було встановлене діагноз - «Пневмоконіоз (і/з; 1/1, рі), ЛН І (першого) ступеню - захворювання професійне, встановлено вперше. Висновком МСЕК від 11.10.2011 року йому встановлено стійку втрату працездатності у ступені 20% починаючи з 03.10.2011 р. безстроково. 16.09.2011 року було складено Акт №61 розслідування хронічного професійного захворювання, затверджений державним санітарним лікарем м.Дзержинська. Згідно вказаного Акту останнім місцем праці у шкідливих умовах була шахти «ім. Артема» ДП «Дзержинскьвугілля». Звернувшись до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області з заявою про призначення та сплату одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку з тим, що у його трудовій книжці відсутній запис про звільнення з шахти «ім. Артема» та не можливо встановити період, за який потрібно брати середню заробітну плату за місцем де стався страховий випадок. Позивач вважає відмову у сплаті щомісячних страхових виплат та одноразової допомоги не обґрунтованою, тому звернувся до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутній запис про його звільнення з шахти «імені Артема» ДП «Дзержинськвугілля» та страхові виплати не можуть бути нараховані до з'ясування підстав для виплат, оскільки документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Представник третьої особи в суді поклався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з шахтою ім.Артема з 26.05.1980 року по 19.08.1991 року, що підтверджено записами у трудовій книжці. Запис про звільнення з шахти ім.Артема ДП «Дзержинськвугілля» відсутній (а.с.5,6). Відповідно до Наказу №157/к від 19.08.1991 року ОСОБА_1 було направлено у відрядження в розпорядження ВО «Артиквугілля» по професії майстер вибухівник 4 розряду з повним робочим днем під землею» (а.с.9). Цей факт також підтверджено довідкою ВО «Артиквугілля» (а.с.10). У зв'язку з закінченням строку відрядження з 08.06.1994 року його було направлено до останнього міста роботи, тобто до шахти «ім. Артема» ДП «Дзержинськвугілля». Однак він не був працевлаштований, крім того, ОСОБА_1 видали трудову книжку, в якій запис про звільнення був відсутній. 15.06.1994 року позивач працевлаштувався до Лисичанського тролейбусного управління, питання щодо відсутності запису в трудовій книжці стосовно звільнення його з останнього місця роботи не виникло. Стан його здоров'я постійно погіршувався. Відповідно до Акту №61 від 16.09.2011 року розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 встановлено діагноз пневмоконіоз, причиною професійного захворювання є запиленість в професії машиніст підземної установкита професії майстер-вибухівник (а.с.8)

В матеріалах справи міститься інформаційна довідка про умови праці робітника шахти ім.Артема ДП «Дзержинськвугілля» ОСОБА_1, відповідно до якої зазначено професійний маршрут ОСОБА_1, діагноз, умови праці (а.с.11-13).

Щодо встановлення факту розірвання трудових відносин ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 48 КЗпП України та Відповідно до п.п.1 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Питання щодо виготовлення трудових книжок, їх зберігання та внесення записів, зокрема про прийняття, переведення та звільнення працівника, регулюється відповідно Кабінетом Міністрів України (постанова «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301) та центральним органом виконавчої влади з питань праці (Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58; далі Інструкція №58). Згідно з Інструкцією № 58 трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях (далі підприємства) незалежно від форми власності та організаційно-правової форми або у фізичної особи понад пять днів, у т. ч. осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, громадян, які працюють за трудовим договором в іноземних представництвах, в іноземних кореспондентів, співпрацівників міжнародних організацій та інших прирівняних до них іноземців на території України.

Відповідно до п.2.26. Наказу записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

В п.2.27. зазначено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до п.4.1. Наказу у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 трудову книжку видали без відповідного запису про звільнення, що є порушенням чинного законодавства.

Керуючись загальними конституційними засадами, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту розірвання трудових відносин між ним та шахтою ім.Артема.

Щодо виплати одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відділенням виконавчої дирекції Фонда соціального страхування від нещасних випадків на запит ОСОБА_1 від 14.06.2016 року було надано лист, відповідно до якого роз'яснено, що записи в трудовій книжці ОСОБА_1 не відповідають вимогам чинного законодавства та в цьому випадку відділення Фонду не може призначити одноразову допомогу та щомісячні страхові виплати. (а.с.14)

В матеріалах справи містяться заперечення відповідача щодо позову, в яких вимоги щодо розірвання трудових відносин з шахтою ім.Артема ДП «Дзержинськвугілля» визнані законними.

Щодо нарахування страхових виплат Фонд вважає, що не має підстав брати середньомісячну заробітну плату за період до 19.08.1991 року оскільки середня заробітна плата обчислюється з розміру заробітної плати перед звільненням з роботи, з якою пов'язане професійне захворювання (а.с.22,23).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (надалі Закон № 1105) законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого та інше.

Відділення Фонду повинно виплачувати потерпілому страхові виплати. Страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Статтею 30 цього Закону визначено ступень втрати працездатності потерпілим.

Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

03.10.2011 року ОСОБА_1 вперше встановлено 20% втрати працездатності, що підтверджено довідкою серії ДОН-04 № 034570 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (а.с.7).

Сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Відповідно до ст.40 ЗУ № 1105 Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а в разі смерті потерпілого - у місячний строк з дня смерті застрахованого особам, які мають на це право. (редакція закону, що діяла станом на 2011 рік).

Таким чином відделення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинськ Донецьку області повинно нарахувати ОСОБА_1 однаразову допомогу та щомісячні страхові виплати передбачені ЗУ № 1105, який діяв станом на 2011 рік.

Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 34 Закону №1105 установлено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Відповідно до п.1.2 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат від 27.04.2007 №24 (далі Порядку) у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення зобов'язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право - щомісячну страхову виплату в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Наказу Міністерства палива та енергетики України від 30.08.2001 року державне підприємство «Шахта ім.Артема» ліквідоване. Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 11.08.2016 року від 11.08.2016 року ДП «Дзержинськвугілля» перейменоване на ДП «Торецьквугілля».

Суду надана архівна історична довідка по шахті ім.Артема, в якій зазначено, що архівні документи шахти ім.Артема передані ДП «Дзержинськвугілля», яке перейменовано в ДП «Торецьквугілля» (а.с.43), архівні довідки про нарахування заробітної плати за період з січня 1990 року по серпень 1991 року та з лютого 1991 року по липень 1991 року.

Таким чином, на підставі зазначеного, з урахуванням доказів, які надані, суд вважає позов обґрунтованим.

Разом з тим суд доходить висновку, що несвоєчасне призначення страхових виплат сталося не з вини відповідача, а тому на підставі ч.4 ст.40 ЗУ №1105 слід виплати проводити не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. А тому позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 3, 6-11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області, третя особа Державне підприємство «Торецьквугілля», про зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Встановити факт розірвання трудових відносин між ОСОБА_1 та шахтою ім.Артема Виробничого обєднання «Дзержинськвугілля» з 08 червня 1994 року.

Зобовязати вiддiлення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької області нарахувати ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати і одноразову допомогу у звязку з втратою працездатності на виробництві у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-XIV, станом на 2011 рік, за останні три роки з його середнього заробітку на шахті ім.Артема до 19.08.1991 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Адміністративного апеляційного суду Донецької області через суд міста Торецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: