Справа № 815/4379/15
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/4379/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Домусчі С.Д.

за участю секретаря : Алексєєвої Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СІГРАН" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових - повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "СІГРАН" (далі - позивач, ТОВ) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом та просило визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № від 23 липня 2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "СІГРАН" з податку на прибуток на 403668 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 23 липня 2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "СІГРАН" з ПДВ на 448520 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на помилковість висновків податкового органу про порушення ТОВ "СІГРАН" норм податкового законодавства, а саме відсутність реального характеру операцій з контрагентами-постачальниками ПП "Білдинг Стаф" та ПП "Буд-Системс". До перевірки були надані усі оригінали первинних документів бухгалтерського і податкового обліку щодо взаємовідносин із наведеними контрагентами. Позивач вважає неприпустимим для контролюючого органу робити висновки щодо реальності господарських операцій та чинності укладених правочинів платника на підставі акту зустрічної звірки, а тим більше з підстав неможливості проведення зустрічної звірки по контрагентах. Так, позивач вказує що жодною нормою чинного законодавства не передбачено обов'язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом та контрагентами свого контрагента до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Укладені між позивачем та його контрагентами договори не віднесено законом до нікчемних, також відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 18 вересня 2015 прийнято постанову про задоволення позовних вимог.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № та № від 23 липня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення , суд першої інстанції виходив з того, що фінансово-господарські операції позивача з ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" підтверджені первинними, розрахунковими (платіжними) та іншими документами, які були надані відповідачу на перевірку та суду в ході розгляду справи. За результатом здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами та на підставі належних первинних документів позивач у бухгалтерському та податковому обліку правомірно відніс до валових витрат понесені за господарськими операціями з контрагентами витрати на оплату робіт. За відсутності доказів, які заперечують реальність господарських операцій, платник податків не може бути позбавлений права на цей податковий кредит та витрати.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, податкова подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність реальних господарських відносин позивача з ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" що призвело до заниження податку на прибуток та податку на додану вартість за 2014.

На думку відповідача, в цьому випадку має місце формування податкової вигоди від підприємств, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру (платник не знаходиться за місцезнаходженням), тому наведені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарських операцій ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" з замовниками та постачальниками.

До Одеського апеляційного адміністративного суду надійшло заперечення позивача на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.11.1995 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СІГРАН" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1 010286.

З 09.11.1995 року ТОВ "СІГРАН" знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за № Ч-2955, згідно довідки №2982 від 21.12.2011 року.

Згідно витягу № 144 та свідоцтва № 200019417, з 13.01.2012 року позивача зареєстровано як платника податку на додану вартість.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угрупувань Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції Жупіна О.С. було доручено проведення перевірки ТОВ "СІГРАН" по взаємовідносинах з 76 суб'єктами господарювання за період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року.

На виконання вказаної постанови прокурора в межах кримінального провадження № 0000044, відповідно до наказу ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 16.06.2015 року № 1003 та направлення на перевірку від 16.06.2015 року № 001352/1047 в період з 18 по 24 червня 2015 року була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "СІГРАН" з питань дотримання податкового законодавства при здійсненні господарських взаємовідносин з платниками податків за період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року.

За результатами вказаної перевірки 02.07.2015 року складений Акт №4567/15-53/22- 03/21039383.

Перевіркою встановлено порушення п.п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток за 2014 рік на суму 269112 грн.

Також перевіркою встановлено, що в порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ТОВ "СІГРАН" занижено податок на додану вартість на суму 299013 грн., у тому числі: квітень 2014 р. - 290 353 грн., липень 2014 р. - 8660 грн.

23 липня 2015 року відповідачем на підставі Акту перевірки від 02.07.2015р. прийняті податкові повідомлення-рішення за формою "Р": № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 269112 грн. та застосована штрафна санкція на суму 134556 грн., всього на суму 403668 грн., та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 299013 грн. та застосована штрафна санкція на суму 149507 грн., всього на суму 448520 грн.

Як встановлено відповідачем, у період, що перевірявся, ТОВ "СІГРАН" мало господарські взаємовідносини з ПП "Білдинг Стаф" () та ПП "Буд-Системс" ().

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як встановлено відповідачем, у період, що перевірявся, ТОВ "СІГРАН" мало господарські взаємовідносини з ПП "Білдинг Стаф" () та ПП "Буд-Системс" ().

17.03.2014р. між ТОВ "СІГРАН" (замовник) та ПП "Білдинг Стаф" (виконавець) був укладений договір №4 на виконання ремонтних робіт на т/х "Іван Сергієнко" в обсязі, визначеному кошторисом. Вартість робіт визначена у розмірі 1 122 120 грн., у т.ч. ПДВ -187020 грн. (а.с.31-33).

На підтвердження виконання робот за цим договором позивачем надано актом виконаних робіт від 30.04.2014р., вартість виконаних робіт відповідно до платіжних доручень та картки рахунку 631сплачена позивачем контрагенту повністю протягом травня - серпня 2014 року(а.с.34, 37-53).

Податкова накладна за №3084 була виписана виконавцем 30.04.2014р. та зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією № 1 про прийняття податкової накладної. (а.с.35, 36).

Крім того, 19.03.2014р. між ТОВ "СІГРАН" (замовник) та ПП "Білдинг Стаф" (виконавець) був укладений договір №7 на виконання робіт з виготовлення металоконструкцій, згідно кошторису. Вартість робіт визначена у розмірі 620000 грн., у т.ч. ПДВ -103333,33 грн. (а.с.54, 55).

На підтвердження виконання робот за цим договором позивачем надано акт виконаних робіт від 30.04.2014 року. (а.с.56).

Грошові кошти за виконані роботи позивачем сплачені контрагенту у повному обсязі впродовж серпня - жовтня 2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями та карткою рахунку 631.(а.с.59-66).

Податкова накладна за №3083 була виписана ПП "Білдинг Стаф" 30.04.2014 року та зареєстрована в ЄРПН, що підтверджується квитанцією № 1 про прийняття податкової накладної. (а.с.57, 58).

Податкові накладні № 3083 та № 3084 від 30.04.2014 року включені позивачем до податкового кредиту квітня 2014 року, що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларацій з ПДВ та даним декларації з ПДВ за квітень 2014 року, що відображено в акті перевірки від 02.07.2015 року та документах податкової звітності позивача (декларація з ПДВ, додаток 5 до декларації) за квітень 2014 року (а.с.74-78).

23.06.2014р. між ТОВ "СІГРАН" (замовник) та ПП "Буд-Системс" (виконавець) був укладений договір №14 на виконання відновлювального ремонту гідроциліндра на т/х "Мідіа-8" згідно кошторису. Вартість робіт визначена у розмірі 51960 грн., у т.ч. ПДВ - 8600 грн. (а.с.67, 68).

На підтвердження виконання робот за цим договором позивачем надано акт виконаних робіт від 30.07.2014р. (а.с.69).

Грошові кошти за виконані роботи сплачені позивачем контрагенту в повному обсязі у серпні 2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями та карткою рахунку 631.(а.с.71-73).

Податкова накладна №2900 була виписана виконавцем робіт 30.07.2014 року та включена до податкового кредиту липня 2014 року, що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларацій з ПДВ та даним декларації з ПДВ за липень 2014 року, що відображено в акті перевірки від 02.07.2015 року та документах податкової звітності позивача (декларація з ПДВ, додаток 5 до декларації) за липень 2014 року (а.с.79-83).

Податкова накладна, на підставі якої позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинам із ПП "Ін Кар", відповідно до вимог податкового законодавства складена підприємством - платником податків, що було зареєстровано платником ПДВ із зазначенням індивідуального податкового номеру, за яким його можливо ідентифікувати.

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тому податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість повинен бути підтверджений первинними документами, що відображають реальність господарської операції, та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог статті 228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків.

При перевірці відповідності правочину ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватися наявність наміру порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фіктивна діяльність суб'єкта господарювання повинна доводитись в рамках кримінально-процесуального законодавства, зокрема вироком або постановою суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб підприємства за здійснення фіктивної підприємницької діяльності.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що надання послуг ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" підтверджено первинними документами. При цьому, суд першої інстанції обмежився тим, що наявність у позивача податкових накладних дає йому право на включення зазначених в них сум ПДВ до податкового кредиту, а податковим органом не доведено нікчемність правочинів між позивачем та ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс". Суд першої інстанції, задовольняючи позов, зробив висновок про реальний характер правовідносин позивача з надання послуг ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" з огляду на відповідність вимогам, встановленим нормативними актами, наданих позивачем документів, якими оформлені операції з поставки: видаткові та податкові накладні, виписані від імені ПП "Білдінг Стаф" та ПП "Буд-Системс" акти виконаних робіт, підписані між позивачем та зазначеними контрагентами; платіжні доручення на безготівкове перерахування грошових коштів з банківського рахунку позивача як оплату послуг.

Відповідач вказує, що 01.08.2014 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було складено акт від №4346/15-53-22-3/39071313 "про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Білдінг Стаф", код за щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами за період квітень, травень 2014 року". В данному акті вказано, що згідно системи "Податковий Блок" основним постачальником ПП "Білдінг Стаф" є ПП "АУРУМ 999". Відносно ПП "АУРУМ 999" також складено акт від 01.08.2014 року №4349/15-53-22-3/37281141 "про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "АУРУМ 999" код за , щодо документального підтвердження господарських відносин із контрагентами їх реальності та повноти відображення в обліку за період квітень - травень 2014 року". В цьому акті вказано, що ПП "Аурум 999" за податковою адресою не знаходиться, не має основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей. Проведеним аналізом податкової звітності та наявної інформації в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області встановлено, що за період квітень, травень 2014 року підприємством ПП "АУРУМ 999" податкова звітність до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області не надавалась. Від ПП "Білдінг Стаф", код за отримано лист від 29.05.2014 року № 17559/10 "про неможливість надання первинних бухгалтерських та інших господарських документів по взаємовідносинам з контрагентами, у зв'язку з їх втратою.

Суд першої інстанції правомірно вказав, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України. Та у податкового органу відсутні повноваження на здійснення в рамках проведення зустрічних звірок контролю за додержанням податкового законодавства.

Серед інших матеріалів, при складанні податкової інформації, було використано вирок Приморського районного суду м.Одеси від 17.12.2014 року по справі №522/22987/14-к згідно якого директора ПП "Аурум 999" ОСОБА_2 визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 КК України.

Згідно податкової інформації по контрагенту позивача - ПП "Білдінг Стаф" встановлено неможливість здійснення господарської діяльності у визначенні пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України у зв'язку з відсутністю або реєстрації жодної іншої діяльності, ніж участь в ланцюгу нереальної поставки товарів (робіт, послуг) - тобто здійснення для цілей оподаткування обліку тільки тих нібито здійснених господарських операцій, які пов'язані з виникненням податкової вигоди. (згідно с фінансовою та податковою звітністю за період з 01.03.2014 року по 31.10.2014 рік). Податковий орган зазначає про відсутність у вказаного підприємства необоротних активів, а також те, що директор, засновник та головний бухгалтер є однією особою.

Також відповідач зазначив, що відповідно бази даних "Податковий блок" встановлено, що основним постачальником товарів та послуг для ПП "Буд системс", за період 01.04.2015 по 31.03.2015 було ПП "Хол Авто". 20 березня 2015 року вироком Приморського районного суду м. Одеси, особу яка значилася засновником та директором ПП "Хол Авто" - ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205 КК України, який набрав законної сили.

Як вбачається з вищевикладеного, порушення вимог податкового законодавства були встановлені не відносно позивача, а відносно контрагентів контрагентів позивача (ПП "АУРУМ 999" і ПП "Хол Авто"). При цьому, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обов'язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом та контрагентами свого контрагента до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює державна фіскальна служба.

Отже суд апеляційної інстанції вважає непереконливими такі висновки відповідача та зазначає, що податковим органом не доведено нездійснення операцій з контрагентами, а відтак і не доведено відсутності у позивача підстав для формування спірної суми податкового кредиту.

Таким чином, в Акті перевірки №4567/15-53/22- 03/21039383 від 02.07.2015 року суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за спірним правочином, про наявність взаємопов'язаності позивача та контрагентів позивача, про несумісність предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність розумних економічних або інших причин (ділової мети) придбання ТМЦ у контрагентів-постачальників ПП "Білдинг Стаф" та ПП "Буд-Системс", що зумовлює необґрунтованість висновку суб'єкта владних повноважень про нікчемність правочину або невідповідності закону вчинених за ним господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, що укладені між позивачем та контрагентом у спірних правовідносинах договори в судовому порядку оспорювались, є такими, що набули законної сили, рішення судів з приводу визнання перелічених договорів недійсними.

Апеляційна інстанція зазначає, що відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин повинен відповідати вимогам зазначеним у ст.203 Цивільного Кодексу України.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Посилання відповідача в акті перевірки в обґрунтування висновку щодо неправомірного віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченої у складі вартості придбаних у контрагентів ПП "Білдинг Стаф" та ПП "Буд-Системс" товарів, на відсутність у останніх необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів не може свідчити про неможливість фактичної поставки вказаним контрагентом товару позивачеві, оскільки такі обставини не підтверджені належними доказами; та, крім того, не позбавляє правового значення виписані ними податкові накладні та первинні документи по реальним господарським операціям, факт здійснення та оплати яких підтверджений документально; спрямованість спірних правочинів на реальне настання правових наслідків підтверджується доданими до матеріалів справи первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Факт оплати позивачем отриманих товарів та послуг сторонами не заперечується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що Податковий кодекс України не ставить виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, податковий орган не довів правомірності своїх дій по винесенню податкових повідомлень-рішень від 23 липня 2015 року № та № .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності заявлених вимог, які підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СІГРАН" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових - повідомлень рішень - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: С.Д. Домусчі