Справа № 813/1092/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Справа № 876/7154/16

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1 міська рада, ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» про скасування рішення та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» в якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.29-30 т.1) визнати дії державного реєстратора ОСОБА_3 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р за №01 та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 р.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено, визнано дії державного реєстратора ОСОБА_3 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р. за № 01, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р. та зобов'язано Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Верховний Суд України, аналізуючи положення статті 6, а також частини другої статті 171 КАС України, зазначив, що суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право, інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Зі змісту, регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має, особа, якої він стосується. Правові акти індивідуальної дії породжують права і обовязки тільки для тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано. У зв'язку з цим Верховний Суд України у своїх постановах дійшов висновку, що відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії не породжує права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом, оскільки не стосується його безпосередньо.

Отже, відсутність у ОСОБА_2 прав чи обов'язків у зв'язку з оскаржуваним рішенням державного реєстратора не породжує для останньої і права на захист у сфері публічно-правових відносин, тобто і права на звернення із цим адміністративним позовом. При цьому, позивачем не наведено жодних доказів в чому саме полягає порушення її прав оскаржуваним рішенням та діями відповідача порушено його права у сфері публічно-правових відносин пов'язаних із прийняттям рішення про державну реєстрацію права власності, а також доказів наявності у ОСОБА_2 будь-яких прав чи інтересів на які б могло вплинути прийняття рішення про реєстрацію права власності. Такий правовий акт індивідуальної дії породжує права й обов'язки тільки для суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано. Право на захист це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Таким чином, відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку із прийняттям відповідачем рішення не породжує для останнього і права на захист шляхом подання цього адміністративного позову. Зі змісту адміністративного позову не вбачається які свої права або інтереси у сфері публічно-правових відносин ОСОБА_2 вважає порушеними прийняттям оскаржуваного рішення та якими доказами це підтверджується.

При цьому, як під час прийняття оскаржуваної постанови, так і після його прийняття позивач не перебував у жодних публічно правових відносинах з відповідачами, які існували виключно між ОСОБА_5 «Кіносвіт» та державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, тобто позивач не була їх учасником, а за вказаних обставин жодні права чи інтереси ОСОБА_2 в публічно-правових відносинах, які виникли між ОСОБА_5 «Кіносвіт» та державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 не могли бути порушені. Єдиним твердженням позивача є те, що прийняттям оскаржуваного рішення порушено її житлові права як мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 (можливого порушення вимог інсоляції, відстаней між будинками та її життєвого простору) здійсненням реконструкції нежитлових приміщень першого поверху на пр. Шевченка, 3 - пл. Галицькій, 15 у м. Львові та їх розширенням під торгівельно-розважальний центр, проте позивачем жодним чином не обґрунтовано чи прийняттям державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності порушує права чи інтереси ОСОБА_2 у сфері публічно-правових відносин. Тобто підстава позову ОСОБА_2 зводиться до можливого порушення її житлових прав та інтересів, як мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто зводиться до захисту її майнових прав, зважаючи на що таке право у випадку його порушення підлягає захисту в порядку цивільного судочинства, відповідно до норм цивільного законодавства (ст. 15 ЦПК України, ст.ст. 15,16 та 392 ЦК України).

Разом з тим, суд в оскаржуваній постанові взагалі не встановив та не зазначив які ж права, свободи чи інтереси позивача порушені внаслідок прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію, чи спір виник з публічно-правових відносин та чи підлягають такі права захисту у спосіб, який обрала позивач. При цьому, у випадку якщо ОСОБА_2 вважає порушеними свої житлові права чи права мешканки квартири у будинку, що розміщений поблизу об'єкта реконструкції, такі права та інтереси підлягають захисту в іншому порядку ніж оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва. Проте із позовами пов'язаними із захистом вказаних прав ОСОБА_2 не зверталась. Жодних доказів наявності порушень будь-яких прав позивачем також не надано, а позов зводиться до надуманих та неправдивих тверджень про незаконність проведення реконструкції.

Крім того апелянт зазначає, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 «Кіносвіт», з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати дії державного реєстратора ОСОБА_3 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р за №01;

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Разом з тим, згідно резолютивної частини постанови, суд задовольнив вимоги, які не були предметом позовних вимог у справі, а саме зобов'язав Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 року чим грубо порушив норми процесуального права вийшовши за межі предмета позову. Вказані обставини також підтверджуються і сумою стягнутого з відповідача на користь позивача судового збору за дві позовні вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 05.04.2015 року) державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

- відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

- відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

- наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

- наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пунктом 1 ч. 2 цієї статті Закону встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Із п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (в редакції станом на 05.04.2015 року) під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Порядок та підстави проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва визначений п. 81-84 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до п. 81 цього Порядку (в редакції станом на 05.04.2015 року) державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва проводиться у порядку, встановленому для державної реєстрації прав щодо нерухомого майна, право власності на яке заявлено вперше, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Пунктом 82 встановлено, що у разі проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заінтересованою особою є особа, яка здійснює його будівництво. Відповідно до п. 83 цього Порядку для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Для проведення державної реєстрації прав, представником ОСОБА_5 «Кіносвіт», відповідно до вимог вказаного Порядку, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.04.2015 року 11:01:08 за реєстраційним номером 11083983, було надано державному реєстратору усі необхідні документи передбачені Порядком, а саме: договір оренди земельної ділянки від 30.03.2006 року, укладений між ОСОБА_1 міською радою та ОСОБА_5 «Кіносвіт», зареєстрований у ОСОБА_1 міській раді 30.03.2006 року № Г-252 у книзі записів реєстрації договорів оренди землі Г-1; дозвіл серія ЛВ №4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією ДАБК у Львівській області на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху будинків на просп. Т. Шевченка, 3 та пл. Галицькій, 15 у м. Львові та їх розширення під торгівельно-розважальний центр; технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва, складений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12.02.2015 року; позитивний комплексний висновок державної експертизи 2008№793, виданий 26.08.2010 року Філії ДП «Спеціалізована державна експертна організація-ЦСДБЕ» у Львівській області «Львівдержбудекспертиза» до проекту «Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. ОСОБА_6 і № 15 на пл. Галицькій в м. Львові та їх пристосування під торгівельно-розважальний центр».

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, на переконання суду, у вказаних документах містяться розбіжності стосовно виду здійснюваних будівельних робіт, зокрема, реконструкції та незавершеного будівництва (здійснення нового будівництва), а саме відповідно до договору оренди землі від 30.03.2006 року земельна ділянка передається в оренду для обслуговування існуючих споруд, а орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити в установленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди.

Проте, суд не врахував і не надав значення тій обставині, що ОСОБА_5 «Кіносвіт» є власником нерухомого майна (будівель) розміщеного на орендованій земельні ділянці цілісного майнового комплексу ДКП «Галицький центр кіномистецтва» розташованого за адресою пр. Шевченка, 3 у м. Львові, до складу якого входять нежитлові приміщення загальною площею 309,8 кв.м. та нежитлові приміщення загальною площею 129,1 кв.м. за адресою пл. Галицька, 15 у м. Львові, нежитлові приміщення загальною площею 950,8 кв.м. за адресою пр. Шевченка, 3 у м. Львові придбаних у регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ДКП «Галицький центр кіномистецтва» від 13.01.2005 року, За результатами розгляду проектних пропозицій реконструкції та розширення нежитлових приміщень перших поверхів будинків №3 на пр. ОСОБА_6 та №15 на пл. Галицькій у м. Львові та пристосування їх під торговельно-розважальний центр, Управлінням архітектури і містобудування ОСОБА_1 міської ради 28.12.2005 року погоджено подані ОСОБА_5 «Кіносвіт» проектні пропозиції з прийнятими техніко-економічними показниками. Ухвалою ОСОБА_1 міської ради від 16.03.2006 року № 3469 ОСОБА_5 «Кіносвіт» передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 0,1040 га розташовану за адресою м. Львів пр. Т. Шевченка, 3 пл.. Галицька, 15. На підставі вказаної ухвали 30.03.2006 року між ОСОБА_5 «Кіносвіт» і ОСОБА_1 міською радою укладено договір оренди землі терміном дії до 16.03.2016 року.

Висновок суду про відсутність згоди ОСОБА_1 міської ради на проведення реконструкції нежитлових приміщень за адресою пр. Шевченка, 3 - пл. Галицька, 15 у м. Львові з їх розширенням під торгівельно-розважальний центр та твердження про відсутність доказів наявності факту виконання умов правочину відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме не надання заявником письмової згоди орендодавця на зведення будівель і споруд на орендованій земельній ділянці є безпідставним.

Окрім цього, перелік документів необхідних для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва передбачений п. 83 Порядку є вичерпним та не передбачає надання заявником інших документів, в т.ч. не передбачено обов'язку заявника подавати вищевказаний документ у випадку проведення реконструкції обєкту нерухомого майна.

Згідно дозволу Інспекції ДАБК у Львівській області від 03.11.2011 року на виконання будівельних робіт №ЛВ4, реконструкції з розширенням під торгівельна-розважальний центр підлягала лише частина нежитлових приміщень площею 950,8 кв.м. за адресою пр. Шевченка, 3 у м. Львові, які є частиною цілісного майнового комплексу, власником якого є ОСОБА_5 «Кіносвіт». Та обставина, що ОСОБА_5 «Кіносвіт» згідно вказаного дозволу здійснює саме реконструкцію встановлена постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 21.03.2013 року у справі № 813/957/13-а і ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 року, які залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.11.2013 року, та відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказані рішення судів у справі № 813/957/13-а були надані заявником державному реєстратору.

Крім того, та обставина, що будівельні роботи, які проводяться ОСОБА_5 «Кіносвіт» на орендованій земельній ділянці є реконструкцією підтверджується наданим державному реєстратору висновком державної експертизи 2008№293КБ та позитивним комплексним висновком державної експертизи 2008№793 по запропонованому проекту реконструкції, дозволом Інспекції ДАБК у Львівській області на виконання будівельних робіт від 03.11.2011 року №ЛВ4, виданого на підставі погодженої проектної документації.

Відтак, твердження суду щодо виду робіт, які виконуються заявником, є необґрунтованим та не підтверджене належним чином, а жодних доказів, які б ставили під сумнів чи спростовували вид будівельних робіт, які виконуються заявником згідно дозволу інспекції ДАБК у Львівській області на виконання будівельних робіт від 03.11.2011 року №ЛВ4 ні позивачем та іншими учасниками справи не надано. При цьому, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником ОСОБА_5 «Кіносвіт» 29.07.2016 року було долучено до матеріалів справи копію постанови ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 року у справі по справі №813/6021/15 за позовом ОСОБА_1 міської ради до реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» про скасування реєстрації права власності, якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 «Кіносвіт» задоволено - постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року по справі № 813/6021/15 скасовано та прийнято нову постанову, відповідно до якої в задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 «Кіносвіт» для реєстрації права власності на спірний об'єкт незавершеного будівництва, подало усі, визначені п. 83 Порядку державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень, документи, а державний реєстратор при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством. Незважаючи на наявність вказаної постанови ОСОБА_1 апеляційного адміністративного від 12.07.2016 року суд першої інстанції прийняв постанову, якою задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 із тих же підстав.

Крім того, суд упереджено та безпідставно прийняв визнання адміністративного позову відповідачем, оскільки ці дії прямо суперечать положенням закону та порушують права та інтереси ОСОБА_5 «Кіносвіт». При цьому представник Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради зміг пояснити причину зміни правової позиції по справі на протилежну та підстави визнання позовних вимог у справі чи обґрунтувати відповідність визнання позову вимогам законодавства.

На підставі вищенаведеного просить постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08.09.2016 року скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.04.2015 року ОСОБА_5 «Кіносвіт» звернулось до Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), у якій просив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на обєкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3 - площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт». Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 «Кіносвіт» додано: дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ЛВ4, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; договір оренди землі, серія та номер Г-252, виданий 30.03.2006 року ОСОБА_1 міською радою; технічний паспорт, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». 22.04.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на обєкт незавершеного будівництва, що розташований у м. Львові, проспект Шевченка, 3 - площа Галицька, 15, кадастровий номер земельної ділянки :06:004:0023 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правильно вказав, що Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться згідно ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Державна реєстрація прав проводиться відповідно до ст. 19 згаданого Закону на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобовязань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Державний реєстратор відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Судом першої інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 «Кіносвіт» подано дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер ДВІ НОМЕР_1, виданий 03.11.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області. Вказаний дозвіл видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. ОСОБА_6 та № 15 на пл. Галицькій у м. Львові та їх розширення під торгівельно-розважальний центр. Також додано технічний паспорт на обєкт незавершеного будівництва, виданий 12.02.2015 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Позитивний комплексний висновок державної експертизи 2008№793, виданий 26.08.2010 року Філією ДП «Спеціалізована державна експертна організація-ЦСДБЕ» у Львівській області «Львівдержбудекспертиза» до проекту «Реконструкція нежитлових приміщень першого поверху будинків № 3 на просп. ОСОБА_6 і № 15 на пл. Галицькій в м. Львові та їх пристосування під торгівельно-розважальний центр».

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що, вказані документи містять розбіжності стосовно виду здійснюваних будівельних робіт, зокрема, реконструкції та незавершеного будівництва (здійснення нового будівництва), а саме: відповідно до договору оренди землі від 30.03.2006 року земельна ділянка передається в оренду для обслуговування існуючих споруд, а орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити в установленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди; дозвіл № ЛВ4 від 03.11.2011 року видано на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень; довідка ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № юр 2/335 від 16.04.2015 року містить інформацію про знесення обєкта нерухомості та здійснення будівельних робіт. Доказів встановлення наявності факту виконання умов правочину відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, письмової згоди орендодавця на зведення будівель і споруд на орендованій земельній ділянці, відповідачами суду не надано.

Водночас відповідач не вжив заходів щодо встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Однак колегія суддів вважає, що постановляючи рішення суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

ОСОБА_2 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» в якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог(а.с.29-30 т.1) визнати дії державного реєстратора ОСОБА_3 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р за №01та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Постановою ж суду першої інстанції позовні вимоги задоволено, при цьому зобов'язано Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р.

Однак постановляючи рішення суд першої інстанції не навів доводів у звязку з чим суд вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, поза увагою суду залишено ту обставину, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

На час розгляду справи у суді першої інстанції була наявна постанови ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 року у справі по справі №813/6021/15 за позовом ОСОБА_1 міської ради до реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3, третьої особи товариство з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» про скасування реєстрації права власності, якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 «Кіносвіт» задоволено - постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року по справі № 813/6021/15 скасовано та прийнято нову постанову, відповідно до якої в задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому позивач, ОСОБА_1 міська рада просила визнати дії державного реєстратора ОСОБА_3 неправомірними щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 р. за №01 та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р та зобов'язати Управління державної реєстрації ОСОБА_1 міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень №20846761 від 22.04.2015 р. Тобто позовні вимоги як ОСОБА_1 міської ради так і ОСОБА_2 є ідентичними.

Однак, суд першої інстанції не зясував, чи вказане вище постанова ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду була оскаржена у касаційному порядку, а відповідно до встановленого не прийняв відповідне рішення.

На час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції наявна ухвала Вищого адміністративного суду України від 27.10.2016 року, якою постанову ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 року скасовано, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року залишено без змін. Тобто на даний час відсутній предмет спору, бо постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року визнано протиправними дії державного реєстратора ОСОБА_3 щодо внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва від 21.04.2015 року за № 01 та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20846761 від 22.04.2015 року.

За таких обставин у суду не має підстав для задоволення позовних вимог, а відповідно і з урахуванням положень ч.4 ст. 118 КАС України заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм процесуального права, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кіносвіт» - задовольнити, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року по справі № 813/1092/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_7

Повний текст постанови виготовлений 01.12.2016 року