Справа № 750/10695/16-а
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1104/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у переведенні її з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» та зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на час призначення пенсії у розмірі 87% від заробітної плати на час призначення пенсії.

Ухвалою судді від 08.1.2016 року відкрито скорочене провадження у даній справі.

Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України надало письмові заперечення проти позову.

Після подання відповідачем заперечень, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.11.2016 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони подали в судове засідання клопотання про розгляд справи без їх участі.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України. З 09.01.2009 року по 08.04.2009 року та з 04.05.2011 року по 07.06.2011 року позивач отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 87% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Згідно заяви позивача від 08.06.2011 року її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

30.09.2016 року позивач звернулася із заявою до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом від 28.10.2016 року позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення на інший вид пенсії, так як статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам , суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв'язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач подала заяву про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

За таких підстав, у даному випадку має місце спір про призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ).

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На позивача розповсюджується дія норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку подання та оформлення документів для переведення на інший вид пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В силу положень ч.5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наслідками розгляду документів про призначення (перерахунок) пенсії територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження повинен прийняти рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви особи в органу Пенсійного фонду виникає обов'язок прийняти відповідне рішення.

Натомість, відповідачем при розгляді заяви позивача про переведення на інший вид пенсії, питання права у позивача на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХII від 16.12.1993 року, з урахуванням, зокрема дати звернення та щодо наявності/відсутності у позивача не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби тощо не розглядалося взагалі.

Відповідне рішення за наслідками розгляду заяви позивача про переведення на інший вид пенсії Управлінням не приймалось.

Натомість, надана відповідачем відповідь не містить посилань, що подана позивачем заява не відповідає формі заяв встановленого зразка відповідно до Порядку або надані не всі необхідні документи.

Відповідачем не доведено, що позивачем не дотримано процедури звернення із належно оформленою заявою про переведення на інший вид пенсії та надання пенсійному органу не всіх документів.

За таких підстав, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою належного способу захисту прав позивача зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про переведення на інший вид пенсії від 30.09.2016 року.

Керуючись статтями 2, 3,11, 69, 94, 158 - 163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні її з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» №3723-XII, що оформлено листом від 28.10.2016 рокуза №19924/05.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про її переведення на інший вид пенсії від 30.09.2016 року та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя