Справа № 818/764/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 р. Справа № 818/764/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р. по справі № 818/764/16

за позовом Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украдор"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Шосткинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області (далі - позивач, Шосткинська ОДПІ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украдор" (далі - відповідач, ТОВ "Украдор"), в якій просив стягнути з відповідача податковий борг по податку на додану вартість в загальному розмірі 135917,93 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016 року в задоволенні адміністративного позову Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст. 95 Податкового кодексу України, ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

29.11.2016 року позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 01.12.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Украдор" як юридична особа зареєстроване виконавчим комітетом Шосткинської міської ради Сумської області 22.05.2006р. та перебуває на податковому обліку в Шосткинській ОДПІ (а.с.8-11).

За відповідачем станом на 13.05.2016 р. рахується податковий борг у загальній сумі 135917,93 грн., з них податкових зобов'язань - 97879,44 грн., штрафних санкцій - 35450 грн., пеня - 2588,49 грн.

На підтвердження Шосткинською ОДПІ надано довідку про заборгованість (а.с.6, 7), картку особового рахунку (а.с.22-34).

В свою чергу, податковий борг у вказаній сумі в добровільному порядку відповідачем не сплачений, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі, дійшов висновку про те, що позовні вимоги Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украдор" про стягнення податкового боргу не підлягають задоволенню у зв'язку із невідповідністю обраного позивачем способу захисту права та способу звернення до адміністративного суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 203.1 та п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Матеріалами справи підтверджено, що податковий борг виник у відповідача за наступних обставин.

У 2012 році Шосткинською ОДПІ проведено документальну перевірку, за наслідками якої було складено акт №1686/22-005/34113391 від 06.12.2012р. та винесено податкове повідомлення-рішення № від 17.12.2012р. на суму 177250 грн. (за основним платежем - 141800 грн., за штрафними санкціями - 35450 грн.). Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене підприємством у судовому порядку. Постановою Сумського окружного адміністративного суду №818/3344/13-а від 19.09.2013р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014р., позов задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення №000372347 від 17.12.2012р. в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 58107,95 грн., в т.ч. 46486,36 грн. - основного платежу та 11621,59 грн. - штрафних санкцій, в решті позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.02.2015р. №К/800/23029/14 ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014р. та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19.09.2013р. - залишено без змін.

З урахуванням часткового скасування нарахованих зобов'язань, до сплати залишились суми: 95313,64 грн. - основного зобов'язання по ПДВ та 23828,41 грн. - штрафних санкцій.

Отже, йдеться про існування заборгованості в сумі 135917,93 грн., з яких: 97879,44 грн. - податкових зобов'язань, 35450,00 грн. - штрафних санкцій; 2588,49 грн. - пені. При цьому, за підрахунками суду першої інстанції, з урахуванням обставин, викладених у позовній заяві, сума заборгованості фактично становить 121730,54 грн., з яких: 95313,64 грн. - основного зобов'язання по ПДВ, 23828,41 грн. - штрафних санкцій та 2588,49 грн. - пені, з урахуванням витягу з КОРО пеня становить 2588,49 грн. (станом на 30.04.2016 р. - а.с.34).

З урахуванням виявлених розбіжностей, позивачем було надано додаткові пояснення (а.с.54-96-97), з яких вбачається, що в зв'язку з оскарженням відповідачем податкового повідомлення-рішення від 17.12.2012р., Шосткинською ОДПІ у січні 2013 року виведено з КОР платника основного платежу 141 800 грн. та штрафних санкцій - 35450 грн. (виведено з КОР двома операціями: 4202 грн. та 31248 грн.). 11.04.2013р. суму донарахувань з ПДВ у загальному розмірі 177250 грн. (основного платежу 141800 грн. та штрафних санкцій - 35450 грн.) було помилково, з технічних причин вдруге виключено з КОР платника. 17.04.2015 року за наслідками судового розгляду справи №818/3344/13-а до КОР ТОВ "Украдор" Шосткинською ОДПІ донараховано ПДВ у сумі 95313,64 грн. - основного платежу та 23 828,41 грн. - штрафних санкцій. Станом на 01.11.2015 р. у відповідача по КОР рахувалась переплата в розмірі 41252,56 грн. З метою виправлення технічної помилки, зокрема подвійного включення, з КОР платника суми в розмірі 177250 грн. (основного платежу - 141800 грн. та штрафних санкцій - 35450 грн.) 16.11.2015р. до КОР ТОВ "Украдор" було донараховано основного платежу 141800 грн. та 35450 грн. - штрафних санкцій.

Таким чином, як стверджує позивач, станом на 16.11.2015 р. заборгованість платника складає 138333,65 грн. (у т.ч. пеня - 2336,21 грн.).

19.11.2015р. Шосткинською ОДПІ відповідачу було виставлено податкову вимогу за №115-23, яка отримана представником підприємства 25.12.2015 р.

За несвоєчасну сплату 24.12.2015 р. платнику нараховано пеню в сумі 2.09 грн., станом на 01.01.2016 року борг підприємства становив 138335,74 грн.

26.01.2016р. після сплати ТОВ "Украдор" по декларації з ПДВ за грудень 2015 року в сумі 402,00 грн. підприємству була нарахована пеня в сумі 20.33 грн.

30.01.2016р. проведено нарахування ПДВ по декларації за грудень 2015 року в сумі 402.00 грн.

22.02.2016р. після сплати по декларації з ПДВ за січень 2016 року в сумі 1159.00 грн. підприємству була донарахована пеня в сумі 81.20 грн.

21.03.2016р. після сплати ТОВ "Украдор" по декларації з ПДВ за лютий 2016 року в сумі 933.00 грн. підприємству була нарахована пеня в сумі 84.21 грн.

20.04.2016р. після сплати по декларації з ПДВ за березень 2016 року в сумі 576.00 грн. ТОВ "Украдор" була нарахована пеня в сумі 64.45 грн.

Таким чином, станом на 13.05.2016 р. сума податкового боргу з ПДВ ТОВ "Украдор" становить 135917.93 грн., з них: пеня - 2588,49 грн., штрафні санкції - 35450 грн., основного платежу - 97879,44 грн.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Отже, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

За правилами п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно до п. 59.5 ст. 59 зазначеного Кодексу у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до вимог пп. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Таким чином, надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому, чинним податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

Як встановлено в ході розгляду справи з підтвердженням матеріалів справи, відповідачем самостійно не було погашено податковий борг у розмірі 135917,93 грн., а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача цієї суми коштів у судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, посилався на необхідність звернення позивача до суду з позовом про стягнення боргу з відповідача в порядку, передбаченому ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи помилковими з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків; 3) стягнення коштів за податковим боргом; подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів. Повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду (ч. 3 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 зазначеного Кодексу органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, наведені положення Податкового кодексу України не містять імперативної умови звернення контролюючого органу в порядку ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України як обов'язкової підстави для подання позову про стягнення податкового боргу для розгляду в загальному порядку позовного провадження.

Крім того, і подання і позовна заява є формами звернення до суду з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Подання відрізняється від позовної заяви спрощеною процедурою розгляду із певним обмеженням прав відповідача.

Розгляд справи у позовному провадженні зумовлює більші можливості для сторін довести правомірність вимог або заперечень.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі від 12.07.2016 року по справі № 2а-7249/12/1370 (К/800/1494/15).

Матеріалами справи встановлено існування податкового боргу, який відповідачем у добровільному порядку погашений не був, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а тому вказана постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2016р. по справі № 818/764/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украдор" на користь держави в особі Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, та готівки, що йому належить, податковий борг у загальному розмірі 135917,93 грн. (сто тридцять п'ять тисяч дев'ятсот сімнадцять грн. дев'яносто три коп.), які перерахувати за наступними реквізитами: податок на додану вартість: одержувач Шосткинське УК (м. Шостка) 11010100, код одержувача: 39521341, банк одержувача: Держказначейська служба України, м. Київ/МФО 820172, розрахунковий рахунок 9287.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 06.12.2016 р.