Справа № 826/20507/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Суддя доповідач Мамчур Я.С

У Х В А Л А

01 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Мамчур Я.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Метрополія» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н ОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу суддя вважає, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 189 КАС України передбачено, що отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Суд звертає увагу, що згідно ч.4 ст.189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 186 КАС України і особа яка її подала не порушує питання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи постанова суду першої інстанції була винесена 27 жовтня 2015 року, однак, апеляційну скаргу подано лише 03 жовтня 2016 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст.186 КАС України. При цьому, апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивовану ним, що ним вже подавалася відповідна апеляційна скарга, однак вона була повернута у зв’язку з несплатою судового збору.

Так, вважаю, що вказані причини не є поважними, а отже у задоволені клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 187 КАС України та з урахуванням змін до Закону України “Про судовий збір”, що набрали чинності з 01.09.2015 року, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України “Про судовий збір”.

Разом з тим, діючи всупереч викладеним правовим нормам, апелянт не сплатили судовий збір та не надав до суду доказів, які б підтверджували наявність достатніх та необхідних правових підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому, апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивуючи тим, що не має можливості вчасно сплатити судовий збір у зв’язку з відсутністю коштів.

Так, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», як зазначає у своїх рішеннях Вищий адміністративний суд України, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати (ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2014 року № 36722122, від 15 квітня 2014 року № 38331796, від 29 липня 2014 року № 39942890).

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, звільнення окремих суб’єктів владних повноважень від сплати судового збору у зв’язку із внесенням змін до Закону України «Про судовий збір» згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов’язує закріплення на законодавчому рівні обов’язку сплати судового збору для суб’єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Таким чином, апелянту необхідно усунути недоліки, зазначені в даній ухвалі, а саме: до апеляційної скарги слід додати документ про сплату судового збору, а також надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням обґрунтованих підстав для такого поновлення.

Керуючись ст.ст.187, 189, 254 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва про поновлення строку на апеляційне оскарження – відмовити.

У задоволені клопотання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва про відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року - залишити без руху. Надати апелянтам строк протягом 7 днів, з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя Я.С. Мамчур