Справа № 676/2910/16-а
Суддя: Семенюк В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/2910/16-а
Номер провадження 2-а/676/95/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

21 листопада 2016 року.

Кам»янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

при секретарі - Сопрун С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам»янець- Подільському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам»янець-Подільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та рішень щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов»язаня провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

09.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Кам»янець-Подільського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання неправомірними дій та рішень щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов»язання провести перерахунок пенсії.

Позивач в обгрунтування позову вказує, що з 20 липня 2007 року, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, в редакції чинній на час призначення пенсії, йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 86 % заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески.

Відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» » у редакції Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла на момент призначення пенсії, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року підвищено з 01 грудня 2015 року посадові оклади прокурорів.

17 травня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою з проханням здійснити перерахунок, з 01 січня 2016 року, раніше призначеної йому пенсії за вислугу років, відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (яка діяла на момент призначення пенсії), згідно довідки прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року № 18-250 і встановити новий розмір пенсії з більш високого заробітку із розрахунку 86 % від середнього заробітку у розмірі 9291 грн. 72 коп. та виплатити різницю у розмірі пенсії за минулий час, переказавши її на його особовий рахунок.

Листом № 53/Ц-16 від 27.05.2016 року Камянець-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило йому в перерахунку пенсії та розяснило, що відповідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, згідно із Законом України «Про прокуратуру». Відтак, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не призначаються та не перераховуються.

Вважає, що відповідач, відмовляючи йому у перерахунку пенсії у розмірі 86% від заробітної плати, розмір якої визначено у довідці прокуратури Хмельницької області за № 18-250 від 10.03.2016 року, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, тобто на підставі норми, яка діяла на момент призначення йому пенсії, невірно тлумачить норми Закону і діє поза межами повноважень та у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України.

Просить позов задовольнити та визнати дії та рішення Камянець-Подільського обєднананого управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугою років в розмірі 86% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року за № 18-250 без обмеження максимальним розміром, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла на момент призначення пенсії, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», неправомірними і зобов'язати Камянець-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 86% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року за № 18-250 без обмеження максимальним розміром та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, перерахувавши її на його особистий пенсійний рахунок. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 551,20 грн.

ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, проти позову заперечує в повному обсязі.

Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ст. 41 КАС України .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що з 20 липня 2007 року по даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в Камянець-Подільському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року ( у редакції, що діяла станом на час призначення йому пенсії у розмірі 86 % від заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року підвищено з 01 грудня 2015 року посадові оклади прокурорів.

17 травня 2016 року позивач звернувся до Камянець-Подільського обєднананого управління Пенсійного фонду України Хмельницької областііз заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (яка діяла на момент призначення пенсії), згідно довідки прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року за № 18-250, в розмірі 86 % від суми місячного заробітку без обмеження її максимального розміру у відповідності із Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 рокук №1013.

Листом № 53/Ц-16 від 27.05.2016 року Камянець-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області відмовило позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-УШ, оскільки з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, згідно із Законом України «Про прокуратуру», відтак, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не призначаються та не перераховуються.

Так, відповідно до ч. І ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивача, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає перерахунок пенсій для прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, станом на 14.12.2010 року порядок перерахунку пенсій визначався частинами 12, 17, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які передбачали наступний порядок: «Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюється також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умовами наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею».

Таким чином, положення законоадвства України, в редації, що діяло на час виникнення права на пенсію, так і на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, гарантувало право на одержання пенсії, виходячи з розміру одержуваних доходів на час звільнення.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що внесені Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-УІ, «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-УП, «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року№76-УШ зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХП щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Доводи відповідача про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, тобто 17.05.2016, набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, є необгрунтованими та безпідставними, адже не підлягають застосуванню нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, крім того, положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку. Більш того, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст.58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, враховуючи те, що Закон України «Про прокуратуру» є спеціальним законом, який регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури, підстави для застосування відповідачем положень пункту 5 прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відсутні.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1, тобто у липні 2007 року, Законом України «Про прокуратуру» було встановлено розмір пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури - 80 % суми заробітної плати зі збільшенням цього коефіцієнту на 2 % за кожний повний рік роботи понад 10 років та регламентовано право працівників прокуратури на перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Із наведених правових норм вбачається, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особі застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Згідно з абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набраннячинності цим Законом.

Статтею 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таку позицію щодо неможливості застосування норм закону, які погіршують раніше установлені, підтримав Конституційний Суд України, рішення якого є документами прямої дії.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні № 10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року М5-рп/2005, згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняттями змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України зазначив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Конституційний Суд України сформулював правову позицію , згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни , які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України , її економічну та інформаційну безпеку, а саме : у Збройних Силах України , органах Служби безпеки України , міліції, прокуратури, охорони, державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг , компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби , так і після її закінченя зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України , інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов»язана з ризиком для житя і здоров»я , підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно -правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів , зокрема працівників прокуратури , зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.10.2015 року у справі 21-2432а15, який згідно зі ст.2442 КАС України , є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України , має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. І ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права.

В рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2010 передбачено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, стрижнем цього принципу є передбачуваність. Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримуватися принципу правової визначеності.

.До цього принципу входять такі складові, як непорушність і нескасовуваність набутих законних прав; незворотність закону й неможливість застосування закону до особи, яка не могла знати про його існування; законні очікування право особи в своїх діях розраховувати на сталість існуючого законодавства тощо.

Тому, відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у проведенні перерахунку, право на який він має, згідно Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, своїми діями також порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, де велика увага акцентується саме на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу.

Таким чином, відмова відповідача в перерахунку пенсії ОСОБА_1, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення мені пенсії, а саме у розмірі 86 % від розміру місячного заробітку, зазначеного у довідці від 10.03.2016 року за № 18-250, виданої прокуратурою Хмельницької області без обмеження її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року є неправомірною і суперечить Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому позов підлягає задоволенню і суд зобов»язує відповідача провести вказаний перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, оскільки позивач звернувся до суду 09.06.2016 року, тобто в межах строку позовної давності, відповідно до ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст. ст.158-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити .

Визнати дії Камянець-Подільського обєднананого управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в розмірі 86 % від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року за №18-250, без обмеження її максимального розміру, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла на момент призначення пенсії, у зв'язку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», неправомірними.

Зобов'язати Камянець-Подільське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року, що діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 86% від суми місячного заробітнку, зазначенго у довідці прокуратури Хмельницької області від 10.03.2016 року за № 18-250, без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016 року.

Стягнути з Камянець-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу з направленням її копії апеляційній інстанції до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кам"янець-Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В