Справа № 635/7175/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р.Справа № 635/7175/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 20.10.2016р. по справі № 635/7175/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області

про визнання противоправними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Харківського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області, в якому просила суд визнати протиправними відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та скасувати рішення суб'єкту владних повноважень.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 20.10.2016 року по справі № 635/7175/16-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази та матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області та отримує з 17.06.2003 року пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» враховуючи довідку, видану Управлінням будівництва, ремонту та реконструкції департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради № 01-54 від 09.09.2016 року (а.с. 4).

Зі змісту рішення відповідача № 167082 від 14.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу», посилаючись на відсутність законних підстав для цього у відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за № 213-VIII, яким визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, в тому числі, і відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 7-8).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог та зазначає наступне.

Згідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо відмови відповідача в здійсненні перерахунку пенсії позивачу у зв'язку із скасуванням з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, в тім числі, і відповідно до Закону України «Про державну службу», колегія суддів вважає її такою, що не може бути застосовано з наступних підстав.

Як встановлено ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 213-VIII від 02.03.2015 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Отже, призначення пенсії державним службовцям напряму пов'язано з застосуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми закону не були скасовані та не визнані у відповідному порядку неконституційними.

На підставі п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року (з наступними змінами та доповненнями) був визначений порядок перерахунку пенсій державним службовцям.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року виключений і порядок перерахунку пенсій державним службовцям в даному випадку повинен визначатися на підставі діючих Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили з 01.05.2016 року та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, в тім числі і Закону України «Про державну службу».

Згідно до Перехідних положень Закону України «Про державну службу», що набрав законної сили з 01.05.2016 року, ст. 37 Закону (1993 року) діє щодо призначення та виплати пенсій державним службовцям при призначенні вперше, тоді як ст. 37-1 втратила чинність. Тому з 01.12.2015 року перерахунок пенсій повинен здійснюватися у відповідності до розд. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що наведено у Перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-8 від 02.03.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, оскільки позивач просить перерахувати пенсію державного службовця саме на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року та Постанови Кабінету Міністрів № 865 від 31.05.2000 року, з посиланням на ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (1993 року).

Таким чином, колегія суддів відмічає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано відмовив в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.10.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції і вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують та доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 20.10.2016р. по справі № 635/7175/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 05.12.2016 р.