Справа № 754/9364/16-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/484/16
Справа №754/9364/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Моторенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора рядової поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови серії ЕАА №026418 від 13.07.2016 року про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що вказана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП. Позивач зазначає, що 13.07.2016 року рухаючись автомобілем марки PEUGEOT 306 по вул. Пухівській в Деснянському районі м. Києва, був зупинений рядовим інспектором поліції Лисенко О.Л. за порушення ПДР. Позивач здійснив проїзд через перехрестя з вул. Пухівська на забороняючий жовтий сигнал світлофора, в порушення вимог п. 8.7.9. ПДР. Постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП. З даною постановою позивач не погоджується, своєї вини в порушення ПДР не визнає виходячи з наступного. У відповідності до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. В той же час п. 8.11. ПДР передбачає, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд адміністративного позову у його відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився тричі, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що у матеріалах справи є докази тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Також відповідачем на адресу суду було направлено лист на запит, відповідно до якого у зв'язку з постійною відео фіксацією роботи працівників патрульної поліції і неможливим забезпеченням тривалого зберігання відзнятих відеозаписів із нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) на серверах поліції дана інформація зберігається в межах 30 діб з моменту фіксування події на відповідний прилад. Оскільки із дати фіксації події пройшло більше 30 днів, забезпечити виконання запиту не є можливим.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до «Закону України «Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.7.3 ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при увімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої (лівої) смуги руху за умови надання переваги в русі іншим його учасникам;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Порушення п.п «ґ» п.8.7.3 ПДР України є адміністративним правопорушенням, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАА №026418 від 13.07.2016 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В даній постанові зазначено, що 13.07.2016 року ОСОБА_1 рухаючись по вул. Пухівській здійснив проїзд на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР.

Частиною 2 ст.122 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правовопорушення, відповідач, як посадова особа управління патрульної поліції у м. Києві, вважав доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 порушення підпункту «ґ» п.8.7.3 ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Так, позивачем не доведено неправомірності дій службової особи щодо винесення відносно нього постанови серія ЕАА №026418 від 13.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення. Сам позивач в судовому засіданні не заперечував ту обставину, що підїжаючи до світлофору він не гальмував, хоча вже був ввімкнений жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух транспортних засобів.

За таких обставин, суд приходить до висновку що порушення п.п «ґ» п. 8.7.3 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, ОСОБА_1, 13.07.2016 мало місце, та за таких обставин, вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 86, 159, 160 КАС України, на підставі ч.1, ч.2 ст.122, 288 КпАП України, Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (зі змінами та доповненнями), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора рядової поліції, Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г. Таран