Справа № 357/12168/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2016-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що він є учасником бойових дій і має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ст.12 Закону України «;Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, але відповідачем вказану допомогу за 2016 рік йому виплачено у розмірі 920 грн., недоплачено цю допомогу в сумі 4730 грн. А тому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити йому разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою судді від 04.11.2016 року було відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в скороченому провадженні без виклику сторін.

Оглянувши матеріали справи, заперечення відповідача на позов, вважаю, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до числа ветеранів війни - учасників бойових дій, що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.07.2015 року.

Позивачу у 2016 році виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 920 грн. у відповідності до постанови КМ України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана ВР України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В рішенні Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

А за ст.150 Конституції України з питань, віднесених до його повноважень, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

За положеннями ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Але цю редакцію вказаної правової норми рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Згідно п. 26 розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», вступив в дію з 01.01.2015 року ) встановлено, що норми і положення, серед іншого, ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин вони були врегульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України,Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Як вказано вище, зміни до Бюджетного кодексу України щодо застосування норм Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» внесені Законом від 28.12.2014 року № 79-VІІІ.

Наведені вище Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

Таким чином, з 01.01.2015 року застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми статей Бюджетного кодексу України, якими передбачено право КМ України визначати розмір вказаної вище допомоги в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

В силу вимог п. 1 частини першої постанови Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій -920 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2016 року позивачу була виплачена щорічна разова грошова допомога до 05 травня в розмірі 920 грн.

Тобто, при виплаті цієї допомоги позивачу відповідач діяв правомірно відповідно до положень Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів, на які вказано вище, а тому підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок та доплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня суд не вбачає.

Такі правові висновки неодноразово були зроблені Київським апеляційним адміністративним судом, зокрема в постановах від 01.11.2016 року № 62516271, від 10.11.2016 року № 62602231, від 21.11.2016 року № 62880178.

Посилання позивача на застосування при вирішенні спору правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 10.02.2016 року № 21-6508а15, є необґрунтованими, оскільки ВСУ було зроблено відповідний висновок щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік, коли не були внесені Законом з 01.01.2015 року відповідні зміни до Бюджетного кодексу України.

Крім того, є також необґрунтованими посилання відповідача у своїх запереченнях на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Так, за положеннями ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виплату вказаної вище допомоги позивачу проведено 25.05.2016 року, позовну заяву зареєстровано в суді 01.11.2016 року, тобто, позивач звернувся до суду в установлений строк.

Керуючись ст. ст. 19, 46, 95, 113, 150 Конституції України, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 року за № 20-рп/2011, від 25.01.2012 року за № 3-рп/2012, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , п. 26розділу VІ «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України (в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», постановою КМ України від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. М. Кошель