Справа № 2а-0870/1723/11
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року Справа № 2а-0870/1723/11

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Велика Знамянка

до Камянсько-Дніпровської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.03.2011 № /0, -

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

секретар судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність № 340 від 16.03.2011)

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 2190/10/10 від 11.04.2011)

ОСОБА_4 (довіреність № 5915/10-03 від 01.10.2010)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Камянсько-Дніпровської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.03.2011 № /0, яким позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 65419,09 грн., у тому числі штрафних санкцій 13083,82 грн.

28.03.2011 відкрито провадження в адміністративній справі №2а-0870/1723/11 та призначено до судового розгляду на 12.04.2011. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.04.2011.

У засіданні 19.04.2011, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно приписів пп. 2.3.1 п. 2.3. ст. 2 Закону України „Про податок на додану вартість" вимогою для обов'язкової реєстрації як платника ПДВ висувається перевищення загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) 300 000,00 гривень. Для визначення загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) Позивача за останні дванадцять календарних місяців необхідне дослідження первинних документів ФОП ОСОБА_1 Натомість, досягнення 05.10.2009 року Позивачем обсягу оподатковуваних операцій розміру 300 301,32 гривень було встановлено Відповідачем на підставі звітів РРО та декларацій про одержані доходи від підприємницької діяльності за 9 місяців 2009 року. Однак звіти по РРО та декларацій про одержані доходи від підприємницької діяльності за 9 місяців 2009 року є податковою звітністю Позивача і не можуть достовірно підтверджувати загальну суму від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) Позивача протягом останніх дванадцяти календарних місяців. До того ж, посилання на первинні документи під час встановлення досягнення 05.10.2009 року Позивачем обсягу оподатковуваних операцій розміру 300 301,32 гривень акт перевірки не містить.

Теж саме стосується і визначення Відповідачем обсягу продажу Позивача за період з 25.10.2009 року по 31.12.2010 року, оскільки сума в розмірі 314 011,46 грн. визначена на підставі звітів РРО, що як вказувалося вище є безпідставним. Тож фактично об'єкт оподаткування податком на додану вартість визначений Кам'янсько - Дніпровською МДПІ на підставі звітних, а не первинних документів ФОП ОСОБА_1, що ставить під сумнів його достовірність та точність обрахунку грошового зобов'язання з податку на додану вартість у спірному податковому повідомленні - рішенні.

Крім того, як вказує позивач, спірне податкове повідомлення - рішення було прийнято Відповідачем з порушенням п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України оскільки, актом перевірки було встановлено порушення пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість". Натомість, в податковому повідомленні - рішенні № /0 від 15.03.2011 року вказується про встановлення порушення ч. 2 п. 180.1 ст. 180, частини „а", „б" п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України. Перевірка Позивача проводилася за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р., Податковий кодекс України набрав чинності з 01.01.2011 року, тож в період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р. ФОП ОСОБА_1 не могла допустити порушення ч. 2 п. 180.1 ст. 180, частини „а", „б" п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив та надав письмові заперечення. Зокрема зазначив, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п.п.2.3.1 п.23 та п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» не здійснила добровільну реєстрацію в якості платника податку на додану вартість у встановлені законодавством терміни, та здійснювала оподатковувані операції після закінчення граничного терміну реєстрації на загальну суму 314011,64 грн. в порушення вимог п.п.73.1 п.7.3 ст. Закону України «Про податок на додану вартість» в частині заниження обсягу продажу товарів за період з 25.10.2009 по 31.12.2010 року на суму 314011,64 грн., що призвело до несплати в бюджет податку на додану вартість в розмірі 52335,27 грн.,

ФОП ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами з використанням реєстратора розрахункових операцій. В ході перевірки з'ясовано, що згідно щоденних фіскальних звітів, звітів РРО та декларації про доходи за 9 місяців 2009 року ФОП ОСОБА_1 досягнуто обсяг оподатковуваних операцій 300301,32 грн, а відтак, у задоволенні позову просить відмовити.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як свідчать матеріали справи, Фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована у Кам'янсько - Дніпровській райдержадміністрації 21,06.2007р., за юридичною адресою: 71311 Запорізька обл., с. Велика - Знам"янка, вул. Гагаріна.6. 44, - як платник податків знаходиться на обліку у Кам'янсько - Дніпровської МДШ Запорізької області.

В період з 01.02.2011 р. по 21.02.2011 р. Кам'янсько - Дніпровською міжрайонною державною податковою інспекцією Запорізької області (надалі - Відповідач, Кам'янсько -Дніпровська МДПІ) була проведена документальна виїзна планова перевірка з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ФОП ОСОБА_1Д.), ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р., за результатами якої складено акт від 28.02.2011 року № 17-221-02-04 (надалі - акт перевірки).

Акт перевірки № 17-221-02-04/9 від 28.02.2011 року було отримано ФОП ОСОБА_1 для ознайомлення, але від підписання акту остання відмовилась

В ході проведеної перевірки встановлено порушення пп. 2.3.1 п. 2.3 ст. 2, пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" в частині заниження обсягу продажу товарів за період з 25.10.2009 по 31.12.2010 року на суму 314 011,64 грн., що призвело до несплати в бюджет податку на додану вартість в розмірі 52 335,27 грн.

За розглядом матеріалів перевірки Кам'янсько-Дніпровською МДПІ складено податкове повідомлення-рішення від 15.03.2011 № /0, яким Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 65419,09 грн., в тому числі 52 335,27грн. за основним платежем та 13 083,82 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

Висновки, яких дійшли фахівці податкової в ході проведеної перевірки, суд вважає обґрунтованими та, відповідно податкове повідомлення-рішення винесеним правомірно, з огляду на наступне:

Відносини, що виникають у сфері оподаткування ПДВ, регулюються Законом України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р.№ 168/97-ВР (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), Платником податку є будь яка особа, яка: згідно «а» п.2.1 ст.2 Закону здійснює господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку, або згідно «б» п.2.1 ст.2 Закону підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, ФОП ОСОБА_1 за період перевірки з 01.09.2009 по 31.12.2010 не реєструвалася добровільно платником податку на додану вартість.

Відповідно до приписів пп.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість у разі коли у особи загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх 12 календарних місяців сукупно перевищує 300000 грн, (без урахування ПДВ).

Особи, які підпадають під визначення п.2.3 ст.2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання).

Станом на 05.10.2009 загальний обсяг оподатковуваних операцій від здійснення торгівлі алкогольними та тютюновими виробами ФОП ОСОБА_1 складає 300301,32 грн., що перевищує обсяги поставки (300000 грн.) визначеної п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно вимог п.9.4 ст.9 Закону «Про податок на додану вартість», якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, така особа зобов'язана самостійно надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону.

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 після перевищення обсягів оподатковуваних операцій за 2009 рік після 05.10.2009 року заява про реєстрацію платником податку на додану вартість, в порушення вимог п. 9.6 «а» ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», до Кам'янсько-Дніпровської МДПІ як протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом, так і на дату перевірки не надсилалась.

Відповідно до п.10.2 ст.10 Закону «Про податок на додану вартість» - платник податку, який мав зареєструватися платником податку, але не здійснив таку реєстрацію несе обов'язки з нарахування та сплати цього податку, а також відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права виписки податкової накладної та нарахування податкового кредиту.

Відповідно п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону «Про податок на додану вартість» визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податків з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Пунктом 6.1 Закону «Про податок на додану вартість», встановлена ставка оподаткування - об'єкти оподаткування визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій , звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Згідно п.п..7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів ( робіт, послуг) у ФОП Василенко К,Д, вважається «дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь - яка з подій, що сталася раніше, а саме дата зарахування коштів від покупця , як оплата товарів ».

Податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом календарний квартал, з урахуванням того, що якщо особа реєструється платником податку з дня іншого, ніж перший день календарного місяця, першим податковим періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця; якщо податкова реєстрація особи анулюється у день інший, ніж останній день календарного місяця, то останнім податковим періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання (п.п,7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість» ).

Перевіркою встановлено, що після закінчення граничного строку, встановленого для реєстрації як платника податку, ФОП ОСОБА_1 здійснювала оподатковувані операції з продажу товарів на загальну суму - 314011,64 грн. Податок на додану вартість з загальної суми продажу згідно п.п.6.1.1, п.6.1, ст.6 та п.п.7.7.1, п.7.1, ст.7 Закону «Про податок на додану вартість» складає - 52335,27 грн.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 в порушення п.п.2.3.1 п,2,3 та п.9.6 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість» не здійснила добровільну реєстрацію в якості платника податку на додану вартість у встановлені законодавством терміни, та здійснювала оподатковувані операції після закінчення граничного терміну реєстрації на загальну суму 314011,64 грн. в порушення вимог п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині заниження обсягу продажу товарів за період з 25.10.2009 по 31,12.2010 року на суму 314011,64 грн., що призвело до несплати в бюджет податку на додану вартість в розмірі 52335,27 грн.

За результатами перевірки 28,02.2011 було складено відповідний акт за № 17-221-02-04/9 на час перевіряємого періоду 2009-2010 р. р. діяв Закон "Про додану вартість" , тому в акті перевірки № 17-221-02-04/9 вказується порушення відповідно до діючого законодавства яке було чинне на протязі 2009-2010 року.

Відповідно до п.58.1.ст..58 ПКУ визначено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення. Згідно чинного законодавства на підставі порушень зазначених в акті перевірки було винесене податкове повідомлення - рішення.

На підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення рішення №/0 від 15.03.2011 року, яке отримано особисто ФОП ОСОБА_1 15.03.2011 року.

На час винесення податкового повідомлення - рішення № /0 від 15.03.2011 р. вже вступив в законну дію Податковий Кодекс України, а Закон України "Про ПДВ" на цей час втратив чинність, тому при винесені податкового повідомлення рішення податковою інспекцією правомірно застосовувалось чинне податкове законодавство, яке діє на сьогоднішній день відповідно до норм Податкового Кодексу України.

Посилання позивача на неправомірність застосування норм Податкового кодексу України (далі - ПКУ) до правовідносин, що виникли до набрання ним законної сили, суд спростовує наступним

Правову позицію з зазначеного питання було викладено Державною Податковою Адміністрацією України, згідно листа від 18.03.2011 року за №5545/6/10-1015/1035, яким роз'яснюється, що регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, кола суб'єктів податкових правовідносин та відповідальності за порушення податкового законодавства належать до сфери дії Податкового кодексу України .

Відповідно до п.54.3.3,п,54.3 ст.54 ПКУ визначає суми податкових та грошових зобов'язань.

Підпункт 54.3.3. п.54.3 ст.54 ПКУ визначає, що Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

Порушення виявлені в акті перевірки згідно п.п.2.3,1 п.2.3 ст.2, п,п,7,3,1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про ПДВ" аналогічно прописані в нормах п.181.1ст.181,п.183.1 ст.183, ч.2 п.180.1 ст.180, ч. а, б п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

Стаття 180 ПКУ визначає Платників податку Пункт 180.1. ст.180 ПКУ зазначено, що для цілей оподаткування платником податку є:

1)будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу;

2)будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку;

Згідно п.180.3.ст.180 ПКУ зазначено, що особи, зазначені у пункті 180.2 цієї статті, мають права, виконують обов'язки та несуть відповідальність, передбачену законом, як платники податку.

Пункт 181.1.ст.181ПКУ визначає: "У разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку, " Стаття 183 ПКУ визначає порядок реєстрації платників податку

Згідно п,183.1 ст183 ПКУ зазначено, що будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Пункт 183,2, ст. 183 визначає строки у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу. Стаття 187.ПКУ визначає Дату виникнення податкових зобов'язань, а саме, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

Датою виникнення податкових зобов'язань за результатами перевірки виступає перевіряємий період з 01.01.2009 р. по 31.12,2010 р.

Отже, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на 05.10.2009 мала загальний обсяг оподатковуваних операцій від здійснення торгівлі алкогольними та тютюновими виробами 300301,32 грн, що перевищує обсяги поставки (300000 грн.) визначені п.2.3.І п.2.3 ст.2.3акону України "Про ПДВ". Аналогічна норма зазначена і в Податковому Кодексі України та відповідно застосовується принцип аналогії закону. Податковий Кодекс України чітко дублює порушення виявлені в акті перевірки п.п.2.3.1 п.2,3 ст.2,п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про ПДВ"

Відповідно до пункту 113.3 статті 113 ПКУ штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кодексом та іншими законами України.

Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.

Отже, податкові органи здійснюють контроль за дотриманням норм законів з питань оподаткування, чинними до 01.01.2011 р., а штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм таких законів застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кодексом та іншими законами України, чинними на момент застосування санкцій.

У тому разі, коли податковим законодавством, чинним до 01.01.2011 р., подія, факт визначались як правопорушення, за вчинення якого застосовувалась юридична відповідальність. І в новому законодавчому акті ця сама подія. Факт визначаються як правопорушення, за вчинення якого також застосовується юридична відповідальність, то у такому випадку застосовується відповідальність, яка є чинною на момент її застосування.

Тобто, податковою правомірно, за результатами перевірки донараховано платнику податків податкове зобовязання з ПДВ та відповідно обґрунтовано винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 15.03,2011 у відповідності до приписів Податкового кодексу України, оскільки Закон України "Про ПДВ" зворотної дії немає, а ПКУ визначає ті самі правопорушення, що визначені і Законом України "Про ПДВ".

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище викладене, за результатами розгляду спору, суд вважає, що висновки Акту перевірки підтверджені належними доказами щодо виявлених порушень, податковим органом доведено правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення у відповідності до приписів чинного законодавства, у звязку з чим суд визнає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст 94, 158, 160, 162, 163, 167 України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.03.2011 № /0, про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 65419,09 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 27.04.2011.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко