Справа № 266/2507/14-а
Суддя: Сараєв І. А.
Дата ухвалення: 2016-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №266/2507/14-а
Провадження№ 6-а/266/30/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Сараєв І.А., за участю секретаря Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника начальника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про заміну способу виконання рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Приморського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області звернувся до суду із заявою про заміну способу виконання рішення, вказуючи на те, що на виконанні перебуває виконавчий лист №266/2507/14-а від 30.03.2015 року, виданий Приморським районним судом м. Маріуполь про зобовязання УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя провести нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 19.03.2014 р. по 02.08.2014 р. включно з відрахуванням фактично проведених виплат ОСОБА_1 як «дитині війни». Оскільки УПФУ виконало судове рішення в межах своїх повноважень, не допускаючи порушення чинного законодавства України просить суд замінити спосіб подальшого виконання рішення, а саме провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 19.03.2014 р. по 02.08.2014 р. включно з відрахуванням фактично проведених виплат на стягнення з УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя за рахунок коштів Державного бюджету України в сумі 1522,97 грн.

Представник заявника в судове засідання не зявився, проте просив у своєму поданні розглянути подання без його участі.

Представник Управління пенсійного фонду України (далі УПФУ) в Приморському районі м. Маріуполя в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заперечення проти заяви.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає можливим розглядати справу за їх відсутністю, оскільки на підставі ст. 263 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи №266/2507/14-а, подання та додані до нього матеріали, приходить до висновку наступних висновків:

Судом встановлено, що 07.08.2014 року постановою Приморського районного суду м. Маріуполя було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя, зобовязано відповідача зробити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, з 01 січня 2014 р. з відрахуванням фактично проведених виплат. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 р. постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.08.2014 р. у справі №266/2507/14-а скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобовязано УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 січня 2014 року по 02.08.2014 року з відрахуванням фактично проведених виплат.

На виконання вище вказаної постанови 30.03.2015 року Приморським районним судом видано виконавчий лист №266/2507/14-а від 21.10.2014 р.

07.05.2015 року заступником начальника Приморського ВДВС м. Маріуполь винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47439534 по примусовому виконанню виконавчого листа №266/2507/14-а.

19.05.2015 року на адресу Приморського ВДВС м. Маріуполь надійшла заява УПФУ в Приморському районі м. Маріуполь, в якій боржник зазначив, що рішення суду відпрацьовано 25.02.2015 року і нараховане доплату у розмірі 1522,97 грн.. Виплата сум, донарахованих на виконання судового рішення, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України. Отже УПФУ виконало судове рішення в межах своїх повноважень, не допускаючи порушення чинного законодавства України.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС України, за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У частині першій статті 263 КАС України передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, встановлено коло осіб, які можуть звернутися із такою заявою, та визначено умови такого звернення, зокрема наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Так, Верховний Суд України у постанові від 25.11.2014 року по справі № 21-506а14, проаналізувавши норми частини першої статті 263 КАС у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Верховним Судом України також зазначено, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини першої статті 263 КАС, якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, була висловлена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-475а14), а також у наступних постановах від 13 січня 2015 року, 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14 відповідно.

З огляду на викладене, ураховуючи, що в межах досліджуваних спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті, що викладено у вищенаведеній позиції Верховного Суду України, суд дійшов висновку про безпідставність звернення державного виконавця з даним поданням до суду з огляду на те, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви заступника начальника Приморського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про заміну способу виконання рішення №266/2507/14-а відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя в 5-денний строк з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Сараєв І. А.