Справа № 809/104/16
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 876/3644/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за позовом Державного підприємства «Болехівське лісове господарство» до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2016 року Державне підприємство «Болехівське лісове господарство» звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 03 лютого 2016 року № НОМЕР_1 в частині нарахованого грошового зобовязання за платежем «Пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобовязань та ШС за порушення вимог валютного законодавства» в сумі 1198967,47 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки контролюючого органу ґрунтуються на помилковій оцінці операцій з контрагентом позивача - фірмою Zortex Businesss LLP (далі - контрагент). Акт перевірки від 21 січня 2016 року не містить жодних зауважень до первинної документації позивача, які б могли вказати на порушення валютного законодавства. Підставою для вказаних висновків є лише покликання на сайт Великобританії - Companies House, за адресою http://wck2.companieshouse.gov.uk, та лист Міністерства закордонних справ України від 24 лютого 2015 року, з якого зроблено висновок про те, що контрагент позивача ліквідований з 15 липня 2014 року (стан підприємства dissolved). Позивач зазначає про те, що у нього не було жодних підстав вважати, що Компанія Zortex Businesss LLP ліквідована з 15 липня 2014 року, оскільки оплата за поставлену продукцію проведено вчасно, від банківських установ не надходило інформації про ліквідацію контрагента, на митниці жодних зауважень при замитнені товару не висловлено.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області від 03 лютого 2016 року № НОМЕР_1 в частині нарахування Державному підприємству «Болехівське лісове господарство» грошового зобовязання: пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 1198967,47 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що податкове повідомлення-рішення від 03 лютого 2016 року № НОМЕР_1 в частині нарахування позивачу пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 1198967,47 грн. прийнято відповідачем без встановленої законом підстави, передчасно та необґрунтовано за відсутності на час їх прийняття належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушень статті 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті.

Не погодившись з прийнятою постановою, Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема зазначає, що оскільки фірма Zortex Businesss LLP ліквідована з 15 липня 2014 року, по всіх митних деклараціях, які оформлені в період з 15 липня 2014 року по 01 квітня 2015 року покупцем виступає якась інша фірма-нерезидент, а тому кошти, які надійшли на рахунок ДП «Болехівське лісове господарство» не можуть бути зараховані, як оплата за поставлений товар відповідно до контракту від 26 грудня 2013 року № 14-04/14.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Болехівське державне лісове підприємство зареєстроване як юридична особа 12 липня 1995 року, після зміни найменування з 22 травня 2006 року - Державне підприємство Болехівське лісове господарство, ідентифікаційний код 22177986, місце знаходження: 77202, Івано-Франківська область, місто Болехів, вулиця Коновальця, будинок 101, директор ОСОБА_3, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Окрім цього, згідно даних вказаного реєстру, позивач здійснює за КВЕД такі види діяльності: 01.29 вирощування інших багаторічних культур; 02.20 лісозаготівлі; 02.40 надання допоміжних послуг у лісовому господарстві; лісопильне та стругальне виробництво; 42.13 будівництво мостів і тунелів; 42.11 будівництво доріг і автострад; 01.70 мисливство, відновлювання тварин і надання повязаних із ними послуг; 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг; 02.10 лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві. Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 20 липня 1995 року Долинською ОДПІ за № 32. Позивач є платником: податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності; частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств); податку на додану вартість; податку з доходів фізичних осіб; єдиного внеску; збору за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини заготовленої в порядку рубок; плати за землю; збору за провадження торговельної діяльності (оптова торгівля), сплаченого юридичними особами; військового збору.

Долинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі Долинська ОДПІ) в період з 11 січня 2016 року по 15 січня 2016 року на підставі направлень від 05 січня 2016 року №№ 6, 7, 9 проведено позапланову виїзну перевірку ДП Болехівське лісове господарство з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, про що 21 січня 2016 року складено акт № 25/09-19-25-05/22177916 (том 1, а.с.19-38). Як встановлено судом першої інстанції, вказана в ньому дата складання акта 21 січня 2015 року, є опискою.

У висновку акта перевірки від 21 січня 2016 року відображено порушення ДП "Болехівське лісове господарство" податкового законодавства, а саме: порушення статті 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті. Станом на 01 квітня 2015 року не надійшла валютна виручка на валютні рахунки в уповноважених банках ДП "Болехівське лісове господарство", внаслідок чого виникла прострочена дебіторська заборгованість: з 04 вересня 2015 року в сумі 0,27 дол. США; порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

За наслідками встановлених порушень, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 03 лютого 2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_2, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобовязань та ШС за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 170,00 грн; № НОМЕР_1, яким позивачу нараховану пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобовязань та ШС за порушення вимог валютного законодавства на загальну суму 1198969,65 грн.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Частиною 1 статті 4 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті передбачено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 1 Постанови НБУ від 14 травня 2013 року № 163 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті» передбачено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

З матеріалів справи слідує, що 26 грудня 2013 року між ДП "Болехівське лісове господарство" (Продавець) і фірмою ZORTEX BUSINESS LLP (Великобританія) (Покупець) укладено контракт № 14-04/14 (надалі Контракт), відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує (згідно Правил ИНКОТЕРМС в редакції 2010 року) пиловник буковий (1 3 сортів) та техсировину ГОСТ 9462-88 в загальній кількості 3500 м.куб. (том 1, а.с.51-53).

Згідно умов вказаного контракту ціна на товар встановлена в доларах США за 1 м.куб. на умовах СРТ - Іллічівськ. Загальна сума контракту складає 330 000 дол. США. Відповідно до п. 4 Контракту платіж за реалізовану партію товару (100% передоплата) здійснюється в доларах США шляхом банківського переказу на валютний рахунок Продавця. Доставка товару здійснюється на умовах СРТ Іллічівськ (п. 5.1 Контракту).

Відповідно до пункту 9.1 Контракту, зміни і доповнення до нього дійсні тільки в тому випадку, якщо зафіксовані в письмовій формі і підписані сторонами. Після підписання контракту всі попередні переговори і переписка втрачають силу. Всі доповнення, які передані засобами факсимільного звязку дійсні при наявності одної оригінальної печатки.

До контракту від 26 грудня 2013 року № 14-04/14 вносились зміни та доповнення згідно з додатками, які містяться в матеріалах справи(том 1, а.с.54-69).

Додатком від 28 жовтня 2014 року №13 до контракту від 26 грудня 2013 року № 14-04/14 визначено, що оплату за даним контрактом може проводити компанія Interrline Management L.P., Suite 1, Montgomey 78, Edinburgh, Scotland EH7 5JA, United Kingdom.

Згідно додатку від 31 грудня 2014 року № 17 продовжено термін дії Контракту № 14-04/14 до 28 лютого 2015 року.

На підтвердження виконання вказаних договорів позивачем надано наступні документи: - вантажно-митні декларації (том 1, а.с.70,73,76,79,82,85-86,89,92,95,98,101,104,107,110,121,124,127,130); - накладні (том 1, а.с.170-187); - рахунки-фактури (том 1, а.с.72,74,77,81,83,88,90,94,97,100,102,105,109,111,128,132,134,201,203-204); - специфікації (том 1, а.с.71,75,78,80,84,87,91,93,96,99,103,106,108,111,122,129,131,221); - виписки з банківського рахунка (том 1 а.с.113-116,136,139, том 2, а.с.9); - сертифікати про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (том 1, а.с.228-247).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про міжнародне приватне право, цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про міжнародне приватне право, цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 25 того ж Закону, особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави.

Відповідно до п. п. 14.1.122. п. 14.1. ст. 14 ПК України нерезиденти - це іноземні компанії, організації, утворені відповідно до законодавства інших держав, їх зареєстровані (акредитовані або легалізовані) відповідно до законодавства України філії, представництва та інші відокремлені підрозділи з місцезнаходженням на території України.

Згідно з п. 103.4 ст. 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна від 10 лютого 1993 року для цілей цієї конвенції термін резидент однієї Договірної Держави означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або будь-якого аналогічного критерію; цей термін, разом з тим, не включає будь-яку особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи або приріст вартості майна з джерел у цій Державі.

Підпунктом (і) пункту 1 ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що термін компетентний орган означає, у відношенні Сполученого королівства. Управління внутрішніх доходів або його повноважного представника, і, у відношенні України, Міністерство фінансів України або його повноважного представника.

Згідно з п. 103.5 ст. 103 Податкового кодексу України довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 7 ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у разі державної реєстрації юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається документ про підтвердження реєстрації іноземної особи в країні її місцезнаходження, зокрема витяг із торговельного, банківського або судового реєстру, який відповідає вимогам частини шостої статті 8 цього Закону.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців документ про підтвердження реєстрації іноземної юридичної особи в країні її місцезнаходження повинен бути легалізований у встановленому порядку.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що покликання відповідача на лист Міністерства закордонних справ України від 24 лютого 2015 року №630/17-200-490 Щодо перевірки компанії ZORTEX BUSINESS LLP та на інформацію із сайту Великобританії companieshouse.gov.uk як на доказ ліквідації компанії ZORTEX BUSINESS LLP 15 липня 2014 року є необґрунтованими.

Крім того, факт реального постачання товару відповідно до контракту № 14-04/14 від 26 грудня 2013 року підтверджується первинними документами встановленої форми, які мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, та відсутні підстави для визнання їх недостовірними.

Вищенаведені обставини також встановлені постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року у справі № 813/5061/15, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року(том 2, а.с.32-39).

Про правомірність взаємовідносин із компанією ZORTEX BUSINESS LLP свідчить те, що після 15 липня 2014 року цю компанію обслуговували іноземні банки, а митні органи України, після виконання усіх належних митних процедур, здійснювали митне оформлення вантажів та випускали їх за межі території України. Митна служба України без жодних заперечень здійснювала митне оформлення вантажів для компанії ZORTEX BUSINESS LLP як до, так і після 15 липня 2014 року, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями вантажно-митних декларацій.

Підставою для формування позивачем показників доходів та витрат були первинні документи за наслідками операцій з постачання товарів контрагенту - ZORTEX BUSINESS LLP. Зауважень щодо оформлення первинних документів відповідач не зазначив. Виконання договірних зобов'язань підтверджується належно оформленими первинними документами, які відображають зміст господарських операцій та їх вартісні показники.

З акту перевірки від 21 січня 2016 року № 25/09-19-25-05/22177916 слідує, що він не містить посилань на конкретні первинні бухгалтерські документи, аналіз яких міг би стати підставою для висновків про те, що ДП Болехівське лісове господарство порушило будь-які вимоги валютного законодавства. Тобто відповідач, за наявності поданих позивачем вантажно-митних декларацій, накладних, рахунків-фактур, специфікацій, виписок з банківського рахунка, зробив висновок про те, що позивач здійснив реалізацію товару невідомому резиденту. Натомість в перелічених бухгалтерських документах зазначено, що відправником коштів та отримувачем товару є компанія ZORTEX BUSINESS LLP.

Колегія суддів звертає особливу увагу на те, що Державна фінансова інспекція в Івано-Франківській області, в акті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01 липня 2011 року по 01 вересня 2015 року за № 07-21/9 від 18 грудня 2015 року, не виявила факту невиконання контрагентом позивача - фірмою ZORTEX BUSINESS LLP умов контракту від 26 грудня 2013 року № 14-04/14, а саме ненадходження коштів в сумі 89382,32 дол. США за поставлений товар.

Таким чином, доводи апелянта про ліквідацію ZORTEX BUSINESS LLP, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних слідує, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем порушено строки повернення валютної виручки по взаєморозрахунках з контрагентом-нерезидентом ZortexBusinesssLLP та обґрунтовує це тим, що оскільки компанія-нерезидент ZortexBusinesssLLP ліквідована 15 липня 2014, усі платежі після 15 липня 2014 здійснені не за поставлений позивачем товар відповідно до Контракту, тому по ВМД після 15 липня 2014 позивачем допущено порушення строків повернення валютної виручки.

Відповідно до ст.1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

За змістом частин 1 та 5 ст.4 вказаного Закону порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Однак, судом першої інстанції вірно встановлено помилковість тверджень відповідача про ліквідацію фірми ZortexBusinesssLLP 15 липня 2014 року, усі платежі здійснені саме фірмою ZortexBusinesssLLP за поставлений позивачем товар відповідно до Контракту здійснені без порушення строків повернення валютної виручки, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування ППР від 03 лютого 2016 року № в частині нарахування позивачу грошового зобовязання: пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 1198967,47 грн. є обґрунтованими.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі № 809/104/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_4

Повний текст ухвали

виготовлений та підписаний

01 грудня 2016 року