Справа № 334/3581/16-а
Суддя: Дубина Л. А.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.11.2016
Справа № 334/3581/16-а
Провадження № 2-а/334/197/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

у с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя в якому вказала, що з 06.12.2006 року їй була призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти. З 01.02.2007 року виплату пенсії було зупинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду за спеціальністю, яка дає право на пенсію за вислугу років.

09.06.2015 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з особистою заявою з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Але відповідачем було фактично переведено її з пенсії, призначеної у відповідності до Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком у відповідності до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», при цьому застосований показник середньої заробітної плати, в галузях економіки за три роки, що передували при зверненні за призначенням пенсії за вислугу років.

07.04.2016 року позивачка повторно звернулася до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з особистою заявою з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Листом від 14.04.2016 року вих. №96/І-1 відповідач у задоволенні заяви відмовив, посилаючись, що вона звернулася про перерахунок вже призначеної пенсії на інший вид, а не за первинним призначенням пенсії, тому має бути застосований показник середньої заробітної плати, який застосовувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Позивачка вважає такі дії УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя незаконними, і просить суд зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком з 09.06.2015 року відповідно до Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 551, 20 грн.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідача УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 06.12.2006 року, отримуючи пенсію за вислугу років.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Оскільки з 01.02.2007 року позивачка почала прцювати лікарем-пульмонологом, то виплату пенсії було зупинено.

З 09.06.2015 року позивачу призначено пенсію за віком, яка розраховувалась відповідно до норм ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 ст.45 даного Закону передбачено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. А тому такі перерахунки здійснюються із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні .

07.04.2016 року позивачка повторно звернулася до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з особистою заявою з питання перерахунку пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Листом від 14.04.2016 року вих. №96/І-1 у задоволенні заяви було відмовлено.

Крім того, представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 порушено строки позовної давності при звернені з даним позовом до суду і вимоги про перерахунок пенсії з 09.06.2015 року, заявлені поза межами 6-місячного строку, тому просить в цій частині залишити позовні вимоги без розгляду, а в іншій частині - відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст. 52, п. «е» ст. 55 вищевказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років з 06.12.2006 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику в області охорони здоров'я..

09.06..2015 року, досягши пенсійного віку, ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком та проведенням відповідного перерахунку її пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Такий перерахунок їй було здійснено, про що повідомлено листом №337/І-1 від 28.09.2015 року .

07.04.2016 року позивачка повторно звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом № 96/Т-1 від 14.04.2016 року Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя повідомило позивача про переведення її на пенсію за віком та зроблено перерахунок пенсії відповідно до ч.1 .ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і застосовано показник середньої заробітної плдлоати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Частиною 2 статті 40 вказаного Закону встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням, зокрема страхового стажу, встановлено частиною 2 статті 42 зазначеного Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1ст. 40 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Листом № 196/І-1 від 14.04.2016 року Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя зазначено, що з 06.12.2006 року позивачу призначено пенсію за вислугу років. Право на пенсію за вислугу років працівників освіти визначається за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту, затвердженого Постановою КМУ від 04.11.1993 року.

Згідно ст..7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначається та виплачується лише при залишені роботи, що дає право на цей вид пенсії.

При досягнені позивачем пенсійного віку та зверненням до відповідача з заявою про переведення на пенсію за віком було зроблено перерахунок пенсії на пенсію за віком на підставі ст..25,27,28,40, ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою особи мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом».

Позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою про призначення пенсії в УПФ 06.12.2006 року та пенсію їй було призначено на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV почав діяти з 01.01.2004 року.

Так,ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV вона звернулася вперше. Крім того, після звільнення з займаної посади, позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду України, відповідачу необхідно було провести перерахунок пенсії позивачу з урахування вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вперше за цим Законом звернувся до УПФУ про нарахування пенсії.

Таким чином, доводи відповідача що позивач скористався первинним призначенням при оформленні пенсії надаючи заяву 06.12.2006 року, подальше звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридичо неспроможними.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До них належать й витрати на правову допомогу. Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем сплачено 551,20 грн. судового збору на рахунок Державного бюджету.

Отже, ця сума підлягає відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Оскільки, позивач звернулася до суду із позовною заявою 09.06.2016 року, а позовні вимоги заявлені нею з 09.06.2015 року, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за період з 09.06.2015 року по 07.04.2016 року, слід залишити без розгляду у зв'язку із пропуском без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 26, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. ст.ст. 6-14, 71, 87, 94, 99, 100, 159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Зобов'язати Управління пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 07 квітня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком та забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією..

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн..

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів через суд першої інстанції з дня отримання копії постанови.

Суддя: Дубина Л. А.