Справа № 2а-3816/12/2670
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2012-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 травня 2012 року № 2а-3816/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Каракашьяна С.К. при секретарі судового засідання Шкребтій І.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватне підприємство "Петроф Інвест"
до Державна податкова інспекція у Оболонському районі м. Києва
про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 16.01.2012р. № та №
за участю представників сторін:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватного підприємства «Петроф Інвест»з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби України, в якому просить визнати нечинним податкові повідомлення -рішення від 16.01.2012 № та №.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що зазначені рішення винесені на підставі помилкового висновку акту перевірки про відсутність у позивача права на віднесення сум податку на додану вартість, сплаченого контрагенту, до податкового кредиту.

При цьому, позивач посилається на те, що податковий кредит позивача підтверджений податковими накладними, виписаними платником ПДВ. Також, позивач стверджує про те, що податкові накладні відповідають нормативно встановленим вимогам.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що проведеною перевіркою було встановлено порушення позивачем п.198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст.198, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України. При цьому, відповідач посилається на обставини, встановлені актом перевірки контрагента позивача, розкриваючи його фінансово-господарську діяльність, вказуючи на те, що операції між ТОВ «Ново-Ком»безпідставно та контрагентами не підтверджується стосовно врахування реального часу операцій, наявності трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, та товариство за місцезнаходженням відсутнє.

Суд ухвалив на підставі ч.6 ст.128 КАСУ, адміністративну справу розглядати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Державної податкової інспекції у Оболонському районі м.Києва було проведено невиїзну документальну перевірку суб'єкта господарювання ПП «Петроф Інвест»() з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2011р. по 31.03.2011р. по взаємовідносинах з ПП «Новоком»(), за результатами якої складено Акт від 28.12.2011 № 756/23-01/36567011 (далі -акт перевірки).

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2012 року № , яким, згідно з п.54.3 ст. 54 та п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 138599,00 грн. та податкове повідомлення -рішення від 16.01.2012р. №, яким, згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість - 23402,00грн, з яких - 23401,00 грн. за основним платежем та 1 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями

Зокрема, в ході перевірки було встановлено, що ПП «Петроф Інвест»порушено п.198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст.198, п.201.2 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за березень 2011р. На суму 23401 грн. та завищення від'ємного значення з податку на додану вартість за березень 2011р. на суму 138599 грн.

Актом перевірки встановлено, що між ПП «Петроф Інвест»(Замовник) в особі директора Васильєва О.Б. та ПП «Ново-Ком»(Виконавець) в особі директора Соболєва С.І. укладено договір від 30.12.2010р. №3012-ТО про надання послуг. Відповідно до умов даного договору Замовник доручає, а Виконавець цим приймає на себе зобов'язання своїми силами, або із залученням третіх осіб, надати послуги у приміщеннях замовника, а саме: обстеження труб каналізації; усунення засмічення, пробок, збільшення прохідного діаметру трубопроводів; комплексне очищення і відновлення систем водовідведення; усунення неприємних запахів; спеціальні методи очищення трубопроводів з великим терміном експлуатації; технічне обслуговування відстійників каналізаційної мережі; технічне обслуговування жироуловлювачів; відео-обстеження проблемних ділянок (ТВ-діагностика); рекомендації по експлуатації і періодичності прочищення каналізаційних систем.

На виконання вказаних робіт ПП «Ново-Ком»виписано податкову накладну від 31.03.2011р. №867, яка зазначена в акті перевірки. Позивачем податковий кредит за березень 2011р. сформовано за рахунок вказаної податкової накладної на суму ПДВ 162000,00грн.

При цьому, в даному акті перевірки зазначено, що перевіркою контрагента позивача (акт №1811/231-36917481 від 14.11.2011 Алчевської ОДПІ в Луганській області) встановлено порушення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст.207, ст. 215., п.1 ст.216, ст. 228 ст. ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПП «Ново-Ком»з постачальниками та покупцями. Зокрема, одним із основних контрагентів -постачальників ПП «Ново-Ком»є ПП «Тиссона»згідно висновків акту перевірки (акт перевірки від 11.11.11р. №1796/231-37429620 Алчевської ОДПІ) операції даного товариства та контрагентів -покупців не спрямовані на реальне настання правових наслідків, оскільки встановлено відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем зроблений висновок, що укладений правочин між позивачем та ПП «Ново-Ком»не спричинив реального настання юридичних наслідків.

Суд з зазначеними посиланнями відповідача не погоджується, виходячи з нижчевикладеного.

Відповідно до статті 198.3 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно зі статтею 198.1 вищезазначеного кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Статтею 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до статті 201.10 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, згідно із статтею 201.8, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Матеріали справи містять податкову накладну, виписану позивачу його контрагентом, в той же час акт перевірки позивача не містить жодних зауважень щодо її змісту та інформацію про відсутність статусу платника податку у контрагента позивача станом на дату її виписки.

Отже, відповідачем не заперечується наявність у позивача податкової накладної, виписаної зареєстрованим платником податку.

Щодо посилання відповідача на нікчемність угоди, суд відзначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

За змістом частини 1 статті 228 Цивільного кодексу України (далі ЦК), правочин спрямований на незаконне заволодіння майном держави, вважається таким, що порушує публічний порядок, а отже, згідно з частиною 2 згаданої статті, є нікчемним.

Як зазначено у частині 2 статті 215 ЦК, визнання судами нікчемних правочинів недійсними не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім пов'язаних з його недійсністю.

Акт перевірки не містить жодних посилань, з яких підстав відповідач вважає угоду, здійснену позивачем, нікчемним правочином, в чому саме, на думку відповідача, дана угода порушує публічний порядок.

Зокрема, в акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентом позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобов'язань, винесення вироків посадовим особам підприємств або будь -які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач вказує на те, що даний контрагент ПП «Ново-Ком»має ознаки фіктивності, оскільки встановлено за податковою адресою юридичної особи підприємство за місцемзнаходження відсутнє.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки відсутні відомості щодо доведення факту відсутності ПП «Ново-Ком»та його посадових осіб за місцем реєстрації за період березень 2011р. та факт несплати до Державного бюджету України податку на додану вартість даним контрагентом за вказаний період.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за вищезазначеним договором позивачем були отримані послуги у приміщеннях за адресою м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд. 100; м. Київ, вул. Червоноармійська, 40. Даний договір був виконаний в повному обсязі, про що свідчить копія акту прийому - передачі наданих послуг від 31.03.2011р., копія банківської виписки від 27.04.2011р., копія договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 25.10.2009 р., копія договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 28.09.2009р., копія договору оренди № 2 від 17.02.2010 р., копія свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість ПП «Ново-Ком»№ 100289881 від 24.06.2010р., письмові пояснення керівника ПП «Петроф Інвест».

Відповідачем ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду зауважень щодо даних документів не надано.

З вищезазначених документів судом вбачається правомірність формування позивачем податкового кредиту.

Крім того, судом не приймаються посилання відповідача в акті перевірки від 28.12.2011 № 756/23-01/36567011 на факт нікчемності угод між позивачем та ПП «Ново-Ком», з висновків акту перевірки вищезазначеного контрагента та ТОВ «Тиссона»яке являється основним контрагентом - постачальником ПП «Ново-Ком», якими встановлено, що усі операції не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є нікчемними в силу закону. Оскільки, не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми середниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом (лист Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11).

Спосіб захисту!!!!!!!!

Так, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов Приватного підприємства «Петроф Інвест» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва Державної податкової служби України, від 16.01.2012р. №, №.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.К. Каракашьян