Справа № 337/2912/16-а
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

30.11.2016 Провадження № 2-а/337/128/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.

при секретарі - Гальцевій К.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача : Константінова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, третя особа: ВАТ «Запорізький Агрос», про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року, зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя зарахувати до страхового стажу період роботи з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року та здійснити перерахунок пенсії, судові витрати повернути позивачу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що наявність трудового стажу за період з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року підтверджується трудовою книжкою з якої вбачається, що записи в ній здійснені на підставі відповідних наказів підприємства з відповідними підписами посадових осіб, однак запис про звільнення з роботи за власним бажанням не посвідчений печаткою підприємства.

Позивач ОСОБА_3, допитаний в судовому засіданні за правилами допиту свідка у відповідності до ч.1 ст. 76 КАС України, підтримав доводи, викладені в позовній заяві, суду пояснив, що в період з 15.02.1982 року по 17.01.1983 року працював на посаді водія 3-го класу, з 18.01.1983 року пл. 02.06.1985 року працював на посаді водія 2-го класу, а з 03.06.1985 року по 30.09.1998 року працював на посаді водія 1-го класу в Запорізькому виробничому об'єднанні з агрохімічного обслуговування сільського господарства «Сільхозхімія», яке 27.03.1991р. перейменоване в Запорізьке районне підприємство з агрохімічного обслуговування сільського господарства «Агрос», а 06.02.1996 року в «Запорізький Агрос». Звільнений з роботи за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України. В теперішній час діяльність підприємства не ведеться, розшукати керівника або ліквідатора підприємства не передбачається можливим, документи, що підтверджують його стаж роботи до архівних установ не здавались. 12.10.2015 року він звернувся з усіма необхідними документами до відповідача для нарахування пенсії. 17.11.2015 року він отримав виписку з розпорядження про призначення пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), з якої вбачається, що при розрахунку страхового стажу не був врахований спірний період. В цього приводу він отримав відповідь про неможливість зарахування страхового стажу в зв'язку з відсутністю печатки підприємства на записі про звільнення, незважаючи на те, що у трудовій книжці є посилання на наказ та є штамп цього підприємства при прийомі його на роботу. Враховуючи те, що позивач має докази роботи на зазначеному підприємстві, а відповідач відмовляється враховувати даний трудовий стаж, він звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідачем безпідставно відмовлено в зарахуванні стажу при призначенні пенсії позивачу, оскільки період стажу підтверджується трудовою книжкою, поясненнями свідків.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в судовому засіданні пояснив, що позивачу відмовлено в зарахуванні страхового стажу за період 15.02.1982 року по 30.09.1998 року у відповідності до вимог ст..62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст..48 КЗпП України, Порядку ведення трудових книжок, визначеним КМУ України, згідно якого записи про звільнення працівника завіряються печаткою підприємства. Оскільки запис про звільнення ОСОБА_1 не завірений печаткою підприємства, у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 від від 12.08.1993р., позивачу надано можливість підтвердити трудовий стаж виписками з наказів, особовими рахунками і відомостями на видачу заробітної плати, посвідченнями, характеристиками, письмовим трудовими договорами та угодами з відмітками про їх виконання та іншими документами, які містять відомості про періоди роботи. Жодних з наведених вище документів позивачем до управління пенсійного фонду надано не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи: ВАТ «Запорізький Агрос» в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений судом у встановленому порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу №17к від 12.02.1982р., ОСОБА_3 з 15.02.1982 року прийнятий водієм 3-го класу в Запорізьку райсільгоспхімію за переводом, зазначений запис засвідчений штампом Запорізького виробничого об'єднання з агрохімічного обслуговування сільського господарства «Сільхозхімія». З 18.01.1983 року по 02.06.1985 року працював на посаді водія 2-го класу, а з 03.06.1985 року по 30.09.1998 року працював на посаді водія 1-го класу, яке 27.03.1991р. перейменоване в Запорізьке районне підприємство з агрохімічного обслуговування сільського господарства «Агрос», а 06.02.1996 року в «Запорізький Агрос». Запис про звільнення з роботи позивача ОСОБА_3 за ст. 38 КЗпП України з ВАТ «Запорізький Агрос», що здійснений на підставі наказу №29-к від 30.09.1998 року не засвідчений печаткою (а.с13).

Згідно повідомлення архівного відділу Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 25.05.2016 року, документи ВАТ «Запорізький Агрос» на зберігання до архівного відділу Запорізької райдержадміністрації не передавалися, місце зберігання документів архіву не відоме (а.с.20).

Згідно повідомлення державного архіву Запорізької області від 30.05.2016 року, документи з особового складу Запорізького районного виробничого відділення по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія» (Запорізького районного підприємства по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрос», ВАТ «Запорізький Агрос») за 1982-1998р.р. на зберігання до державного архіву Запорізької області не надходили, у зв'язку з чим надати довідку про стаж роботи ОСОБА_3 немає можливості.

Згідно архівної довідки архівного відділу Запорізької міської ради від 03.12.2015р. документи Запорізького районного підприємства по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Агрос», ВАТ «Агрос» до архівного відділу міської ради на зберігання не надходили.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Запорізький Агрос» з 28.10.2010 року перебуває в стані припинення за судовим рішенням про неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, 24.12.2009р., 15.01.2010р., у справі №2а-6448/090870, Запорізький окружний адміністративний суд (а.с.45).

Згідно повідомлення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2016р. копія постанови від 24.12.2009 року про припинення юридичної особи ВАТ «Запорізький Агрос» направлено для виконання до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області 10.11.2010р., станом на 14.09.2016р. у суду відсутні відомості щодо виконання зазначеного рішення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» трудовий стаж може бути встановлений на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі, які мають документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Зокрема така можливість встановлюється п.18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку.

За змістом вказаної норми та відповідно до Положення про комісію при управлінні Пенсійного фонду з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій, начальник управління Пенсійного фонду України в районі, як голова комісії при управлінні Пенсійного фонду з розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій зобов'язаний був винести це питання на розгляд згаданої комісії, а не самостійно відмовляти у розгляді цього питання. Посилання представника відповідача на те, що запис у трудовій книжці позивача не завірений належним чином і за таких обставин відсутні підстави визначені п.18 Порядку є надуманими і ґрунтуються на хибному розумінні змісту згаданої вище Постанови Кабінету Міністрів України №637. Так, п.1 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У п..2 вказано, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. П.18 зазначає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

Судом встановлено, що ВАТ "Запорізький Агрос» знаходиться в стадії припинення, звернутись безпосередньо до підприємства з приводу підтвердження наявності чи відсутності трудового стажу позивача неможливо, в державних архівах відсутні документи вказаного підприємства, і відповідно до законодавства відповідачу, за вказаних обставин, слід було розглянути на комісії заяву позивача про підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків. Бездіяльність відповідача, який не забезпечив розгляд цього питання на засідання комісії є протиправною.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт роботи позивача на посаді водія у вказаний період у ВАТ "Запорізький Агрос". На момент звільнення позивача вони продовжували працювати на підприємстві. На підтвердження того, що вони працювали на вказаному підприємстві у той період, свідками суду були надані копії їх трудових книжок. Крім того, свідки пояснили, що в зв'язку з неодноразовою зміною керівництва та їх недбалим ставленням до своїх обов'язків на підприємстві належним чином не зберігалась документація щодо особового складу працівників та бухгалтерська облікова документація, а після фактичного припинення діяльності підприємства вся документація в паперовому вигляді знаходилась в підвальному приміщенні, де згодом була затоплена та пошкоджена. До архівних установ будь-які документи щодо працівників підприємства не здавались.

Згідно ст. 11 ч. 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ч. 1 ст. 71 КАС України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знали позивача по спільній роботі на одному підприємстві, його звільнення відбувалось за час їхньої робти, що підтверджується їх трудовими книжками, то при таких обставинах суд дійшов висновку, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про відмову в зарахуванні ОСОБА_3 до трудового стажу часу роботи у ВАТ "Запорізький Агрос" з 22.12.1992 року по 31.03.1999 року є неправомірним.

Щодо часткового задоволення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущений строк може бути поновлений, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин, або відмовити у поновленні строку та ухвалою суду залишити позов без розгляду.

12.10.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком, тому суд вважає, що на зазначену дату позивачу стало відомо про порушення його права. До суду з відповідним позовом позивач звернувся 02.08.2016 року. Поважних причин пропуску строку (хвороба, інші причини, які заважали своєчасно звернутися за захистом до суду) у позові не зазначено, доказів про поважність пропуску встановленого Законом строку звернення до суду за захистом своїх прав не надано, тобто, позивачем не доведено, що ним пропущено шестимісячний строк, передбачений статтею 99 КАС України з поважних причин.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням в страховий стаж періодів роботи з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року починаючи з 12.10.2015 року по 02.02.2016 року суд вважає такими, що підлягають залишенню без розгляду в зв'язку з пропуском позовної давності.

На підставі викладеного, ст. 46 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 62, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст. 4-18, 86, 99 ч.2, 100, 104, 158-163,167 КАС України суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_3 в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя зарахувати ОСОБА_3 в страховий стаж періоди роботи з 15.02.1982 року по 30.09.1998 року та здійснити перерахунок пенсії починаючи з 02.02.2016 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Л.Г. Салтан