Справа № 464/6866/16-а
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/6866/16-а
пр.№ 2-а/464/313/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар - Бігун Ю.І.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пруса Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у місті Львові, інспектора патрульної поліції Якимовича Руслана Орестовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів УПП у місті Львові, інспектора патрульної поліції Якимовича Р.О. про визнання протиправною та скасування постанови серії АР №344486 від 29.08.2016 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування заявленого позову покликався на те, що 29.08.2016 винесено оскаржувану постанову, якою на нього накладено стягнення у розмірі 255 грн. за порушення п. 15.9 «ґ» ПДР у розмірі 255 грн. Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Так, 29.08.2016 приблизно о 16.05 год., керуючи автомобілем марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Шпитальна у м. Львові в напрямку до Краківського ринку. Здійснивши зупинку, до нього підійшов інспектор патрульної поліції, який повідомив, що така зупинка здійснена з порушенням ПДР, а саме, ближче 10 м до перехрестя доріг. Проте, оскільки жодних замірів інспектором проведено не було, відсутня можливість притягнення до відповідальності за порушення п. 15.9 «ґ» ПДР. Крім цього, зупинку здійснив біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), що не суперечить положенням п. 15.2 ПДР, проте інспектором вказаного до уваги не взято. Оскільки перехрестя Шпитальна - Данилишина у м. Львові з усіх сторін обладнане пішохідними переходами, це автоматично виключає можливість притягнення до відповідальності за порушення п. 15.9 «ґ» ПДР. Таким чином, вказане свідчить, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені у позові. Зазначив, що оскільки на місці зупинки жодного знаку, який забороняв би таку, не було, так само як і не було спеціально відведеного для зупинки місця, тому, щоб не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху, позивач керувався п. 15.2 ПДР. Не заперечив, що позивачем було здійснено таку зупинку, проте, зазначив, що у зв'язку з малозначністю вчинено правопорушення інспектор поліції міг звільнити позивача від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що не суперечило б п. 12 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Представник відповідача УПП у м. Львові ДПП Прус Ю.І. у судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення про те, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується наявним відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано розташування автомобіля позивача з порушенням ПДР, а саме, здійснення зупинки ближче 10 м до перехрестя доріг. При цьому, водій не сперечався, що здійснив таку зупинку. Зазначив, що замірів проведено не було, оскільки вказаний автомобіль явно перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху в огляді перехрестя, у зв'язку з чим, інспектором на підставі оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності. Щодо дати, зазначеної на відеозаписі, вказав, що така є невірною через технічний збій в системі, проте, ствердив, що вказане відео стосується даної події.

Відповідача інспектор патрульної поліції Якимович Р.О. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №344486, винесеною інспектором патрульної поліції Якимовичем Р.О., ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 4).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_3 29.08.2016 о 16 год. 17 хв. на перехресті вулиць Данилишина - Шпитальна у м. Львові, керуючи автомобілем марки «КІА», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до краю перехрестя доріг, чим порушив 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Так, відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Статтею 251 КУпАП визначено докази в справі про адміністративне правопорушення, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Оглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, та враховуючи габарити транспортного засобу, суд дійшов висновку, що позивачем здійснено зупинку транспортного засобу ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, відтак, порушено п. 15.9 ґ ПДР, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, враховуючи те, що вказаним адміністративним правопорушенням позивач жодних перешкод для руху пішоходів чи транспортних засобів не створив, вчинене ним діяння не мало на меті заподіяння шкоди суспільним інтересам, матеріальних збитків не завдано, тому таке порушення судом розцінюється як малозначне.

При цьому, суд дійшов висновку, що невідповідність дати та години на відеозаписі є технічним збоєм та достовірні відомості щодо дати та години вчинення правопорушення підтверджуються письмовими доказами та поясненнями сторін в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення встановлений та доведений, здійснення такої зупинки стороною позивача не заперечувалося.

Таким чином, хоча у діях позивача і наявні ознаки адміністративного правопорушення, однак, зважаючи на відсутність негативних наслідків вчиненого, особу правопорушника, враховуючи обставини, за яких вчинено правопорушення, незначний характер такого, суд вважає за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити позивача від адміністративної відповідальності за вчинене, обмежившись усним зауваженням, залишивши постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові від 29 серпня 2016 року серії АР № 344486 у частині визнання винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без змін.

За таких обставин, враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, позов необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 8, 22, 33, 122, 251, 280, 283, 284, 287 - 289, 293 КУпАП, статтями 8, 11, 70, 71, 122, 160 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, залишивши постанову інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові від 29 серпня 2016 року серії АР № 344486 у частині визнання винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без змін.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий Дулебко Н.І.