Справа № 761/27637/16-а
Суддя: Піхур О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/420/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач) про скасування рішення.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення, обґрунтовані тим, що 13.04.2016 року ОСОБА_1 через Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві в порядку передбаченому Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 р. № 18-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції за № 1231/13105 від 21.11.2006 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням Комісії № 71 від 03.06.2016 року відповідач відмовив у зарахуванні стажу роботи позивача у ВАТ «Київський завод художнього скла». Позивач вважає таке рішення протиправним.

Тому, з урахуванням заяви про уточнення, позивач просив суд скасувати рішення Комісії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві № 71 від 03.06.2016 року щодо відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. До матеріалів справи долучено заперечення.

Заслухавши пояснення позивача, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Згідно архівної довідки від 02.03.2016 року № 14-35/117, яка видана Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією, де зазначено, що за документами, які знаходяться на зберіганні в Архівному відділі Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації в складі фонду ВАТ «Київський завод художнього скла» відповідно до наказів директора з особового складу та особової картки форми Т-2 ОСОБА_1 був: зарахований до цеху сортового посуду № 1 учнем шліфувальника з 22 лютого 1982 року відповідно до наказу № 27к від 23.02.02.1983 року; отримав кваліфікацію шліфувальника скловиробів четвертого розряду відрядно-тяжкої тарифної ставки з 21 червня 1982 року відповідно до наказу № 88к від 25.06.1982 року; отримав п`ятий розряд шліфувальника скловиробів відрядно-шкідливої тарифної ставки з 01 квітня 1987 року відповідно до наказу № 52к від 31.03.1987 року; звільнений за власним бажанням з 20 жовтня 1998 року відповідно до наказу № 85к від 21.10.1998 року.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.06.2016 року № 71, ОСОБА_1 відмовлено в підтверджені права на зарахування періодів його роботи на ВАТ «Київський завод художнього скла» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, за нормами пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: з 22.02.1982 року по 20.06.1982 року - учнем шліфувальника скловиробів, тому що це - час початкового професійного навчання на робочому місці; з 21.06.1982 року по 20.10.1998 року - у зв`язку з відсутністю документів про підтвердження зайнятості заявника на шліфуванні скловиробів вручну. При цьому, у періоди з 01.07.1997 року по 31.07.1997 року, з 01.11.1997 року по 31.05.1998 року та з 01.07.1998 року по 30.09.1998 року відсутні нарахування заробітної плати ОСОБА_1.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (ст. 13, п. б Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (п. 3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (п. 4 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»).

Атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому (п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці»).

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»).

Наказом по Київському заводу художнього скла № 98 від 31.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці на заводі» було затверджено комісію по організації і контролю за проведенням робіт по атестації робочих місць на заводі.

14 вересня 1994 року Наказом по Київському заводу художнього скла № 107 «Про наслідки атестації робочих місць за умовами праці» було затверджено перелік робочих місць, професій, посад, робітники яких мають право на пільгову пенсію згідно з Списком № 2, де в переліку зазначено - шліфувальник скловиробів, обдиральники, шліфувальники-алмазчики, шліфувальники-гранувальники - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» було затверджено Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах.

Також, Постановою Кабінету Міністрів СРСР від від 11 березня 1994 р. № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» було затверджено Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де зазначено позицію № 2190100а-19669 - шліфувальники скловиробів, обдиральники, обдиральники заготовок відбивачів, шліфувальники-алмазники, шліфувальники-гранувальники, - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Проте, позивачем не надано до матеріалів справи документів на підтвердження того, що він працював шліфувальником скловиробів вручну.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, наданих пояснень та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскільки відсутні документи на підтвердження того, що позивач працював шліфувальником скловиробів вручну, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 99, 100,104, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві про скасування рішення - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

Суддя