Справа № 211/4542/16-а
Суддя: Папарига В. А.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4542/16-а
Провадження № 2-а/211/102/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривого Рогу справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те що, 20 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції 1-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР № 001834 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови, він 20.09.2016 року о 15.27 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе, 37 у м. Дніпрі, здійснив рух з непрацюючим лівим гальмовим ліхтарем, чим порушив п. 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Так, як вбачається з матеріалів справи, інспектор Кравцов С.В. зупинив водія ОСОБА_1 20.09.2016 року о 15-27 за адресою м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе, 37 та звинуватив його в тому, що він їде з вимкненою лівою фарою, за тією ж адресою, інспектор Кравцов Є.В. виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП. При цьому послався на ч.2 ст.258, 283, 276 КУпАП. Вважає, що незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 суттєво порушив права ОСОБА_1, не надавши можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Крім того, інспектор Кравцов С.В. проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Разом з тим, після висловлення звинувачень, інспектор Кравцов С.В., стоячи на проїзній частині дороги виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що такими своїми діями, ОСОБА_2 грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Зі змістом своїх прав він особисто ознайомився (прочитавши їх на звороті постанови) лише після так званого розгляду справи й отримання копії постанови. Крім того відповідачем при винесенні постанови не було вказано на докази щодо нібито вчиненого правопорушення та не вказано на них у постанові.20.09.2016 року перед початком руху, він у відповідно до п. 31.4 ПДР провів огляд свого транспортного засобу, видимих несправностей виявлено не було та всі освітлювальні прилади були працюючими. Рухаючись з м. Новомосковськ, транзитом через м. Дніпро до м. Кривий Ріг. В процесі руху ним було виявлено, що періодично гальмовий ліхтар по лівій стороні гасне. Виявивши можливу несправність лівого гальмового ліхтаря, він почав діяти виключно керуючись п. 31.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 Правил дорожнього руху, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху України. Таким чином, вважає, що відповідач ОСОБА_3 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. В оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою поліції не зазначені об'єктивні докази (посилання на покази свідків, докази фіксації правопорушення технічними засобами тощо), які б свідчили про наявність у діях позивача складу правопорушення. При складанні постанови не виконано вимоги ст. 251 КУпАП щодо обов'язкової наявності в справі про адміністративне правопорушення доказів, якими підтверджується факт правопорушення. А тому, викладена відповідачем інформація в Постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатися належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, як з боку позивача, так і іншої особи. Вина особи яка притягується до відповідальності повинна бути доведена належними доказами. На пояснення надані скаржником, інспектор патрульної поліції уваги не звернув та належної оцінки їм не надав. Доводи позивача інспектором патрульної поліції взагалі були залишені без уваги. Тобто, відповідач ОСОБА_2 позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП, які до того ж не було роз'яснено. Просив суд, визнати протиправною та скасувати постанову серії АР № 001834 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає ( а.с. 25).

Відповідач надав письмові заперечення в яких просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити також надав три файли відеозапису з місця. В обґрунтування зазначив, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 20 вересня 2016 року ним був помічений автомобіль марки ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1, який порушив вимоги п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001р. надалі - Правила), а саме, керував транспортним засобом, з непрацюючим лівим гальмовим ліхтарем у м. Дніпрі по вул. Запорізьке шосе біля будинку № 37. Керуючись Правилами дорожнього руху, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Згідно Правил, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, як зовнішні світлові прилади, не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху під час зустрічного роз'їзду. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до Позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 001834 від 20.09.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. При цьому, посилалася на ст.ст. 251, 252, 258 КУпАП. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєнні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального кодексу. Він виніс постанову згідно ст. 258 КУпАП. Ст. 33 КУпАП, встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Вважає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Що стосується посилання позивача на неможливість винесення постанови та розгляду справи поліцейськім «прямо на дорозі», то треба зазначити, що згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП у випадках, коли не складається протокол, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Тому доводи позивача з цього приводу є необґрунтованими. Також зазначив, що весь час у інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача ( а.с. 18-20).

Розгляд справи проводиться у відсутність осіб, які беруть участь у справі , тому у відповідності до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції 1-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР № 001834 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. Відповідно до змісту постанови, він 20.09.2016 року о 15.27 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе, 37 у м. Дніпрі, здійснив рух з непрацюючим лівим гальмовим ліхтарем, чим порушив п. 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху України (а. с. 6).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 258 КУпАП є імперативною спеціальною нормою, яка надає право уповноваженим особам Національної поліцій України у випадках встановлених законом, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання адміністративного протоколу, є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Слід також зазначити, що відповідно до п.п. а) п. 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п. 31.4.3. а, Правил який був порушений позивачем, кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Оцінюючи долучений до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 20.09.2016 року, суд вважає встановленим той факт, ОСОБА_1 20.09.2016 року о 15.27 год. керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Донецьке шосе, 37 у м. Дніпрі, здійснив рух з непрацюючим лівим гальмовим ліхтарем, чим порушив п. 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху України (а. с. 6).

З огляду на наведене суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував Правила дорожнього руху України та не вчинював адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами, а тягар утримання транспортного засобу у належному технічному стані несе саме володілець транспортного засобу, який ним керує.

За таких посилання Позивача на той факт, що він не винен в тому, що не працює лампа передньої лівої фари його автомобіля, суд до уваги не приймає та відхиляє.

Посилання позивача на те, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися наданими йому правами, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 245, 251 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, а також те, що відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, судом до уваги не приймаються та відхиляються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом події від 20.09.2016 року (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 001834 від 20 вересня 2016 року інспектор 1 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенанта поліції ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі ст.ст. 121, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11,69, 71, 80, 86,94,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у м. Дніпропетровськ лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4