Справа № 451/1551/14-а,2-а/451/1/16
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 р. Справа № 876/5623/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Сичова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Радехівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, Жука Віктора Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.10.2014 року звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, Жука Віктора Андрійовича в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2021/20915/14 від 08.10.2014 року.

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно протоколу про порушення митних правил №2021/20915/14 від 11.09.2016 року, 03.09.2014 року в зону митного контролю м/п «Скнилів» Львівської митниці Міндоходів на адресу одержувача ОСОБА_5 надійшов товар «Вантажний автомобіль, бувший у використанні марки PEUGEOT, модель PARTNER, номер кузова - НОМЕР_1 календарний рік виготовлення-2009, модельний рік виготовлення-2009...», що переміщувався за ДКД типу ІМ 40 ЕЕ від 27.08.200/2014/008276 та товаросупровідними документами. Декларантом ПП «Концепт-Брокер» ОСОБА_1, було заявлено в електронній митній декларації типу ІМ 40 ДЕ №209150000/2014/008748 неправдиві відомості щодо коду товару, що призвело до зменшення розміру сплати митних платежів в розмірі 69720,20 грн.

Не погодившись із викладеними у протоколі обставинами, ОСОБА_1 щодо таких виклала свої письмові зауваження, у яких зазначила, що ним не взято до уваги Акт про проведення огляду №209150000/2014/8276 та додатковий аркуш до нього і Сертифікат відповідності №UA.022.0089296-14 на автомобіль, виданий ДП «Вінницястандартметрологія».

Постановою у справі про порушення митних правил №2021/20915/14 від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положеннями частини 1 статті 485 МК України визначено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Стаття 265 МК України встановлює, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені. Декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Як встановлено судом відповідно до копії наказів №17/к від 12.03.2012 року та №5/зв від 30.01.2015 року ОСОБА_1 у період з 13.03.2012 року по 30.01.2015 року перебувала у трудових відносинах із ПП «Концепт-Брокер» обіймаючи посаду агента митного оформлення.

Згідно із умовами Договору №285/14 від 26.08.2014 року, укладеного між ПП «Концепт-Брокер» та ОСОБА_5, підприємство (Виконавець) взяло на себе зобов'язання здійснити декларування товарів та їх митне оформлення, а фізична особа (Замовник) зобов'язався надати достовірні дані та документи на товар для його митного оформлення.

Суд вважає, що позивачка у контексті Митного кодексу України, не була декларантом, оскільки виконувала подання декларації на підставі укладеного договору для ОСОБА_5

Також суд зазначає, що під час митного оформлення автомобіля марки PEUGEOT (модель PARTNER) було використано дані Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №209150000/2014/8276 від 29.08.2014 року і додатковий аркуш до нього, що складений старшим державним інспектором митного поста Рава-Руська ОСОБА_6, який, зазначив загальну кількість місць, включаючи місце водія, зокрема 2 та відсутність вікон в бокових панелях.

Також, із Сертифікату відповідності №UA.022.0089296-14, виданому ДП «Вінницястандартметрологія» на автомобіль PEUGEOT PARTNER, що піддавався митному огляду, вбачається констатація спеціалізованою установою, що цей автомобіль вантажний і в даному випадку визначено код УКТЗЕД 8704.

Відповідно до статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є в тому числі відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про складання ОСОБА_1 та подання до митного контролю декларації на підставі наданих замовниками документів на виконання умов договору митного брокерського обслуговування. Таким чином позивачка самостійно не визначала відомості внесені нею до поданих митних декларацій, а виступала лише виконавцем, який зазначає у митних деклараціях відомості згідно наданих замовником документів.

Отже ОСОБА_1 не вчинила жодних умисних дій щодо неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що є обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого статті 485 МК України, тобто відсутні ознаки суб`єктивної сторони правопорушення.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності та скасування оскарженої постанови від 08.10.2014 року в справі про порушення митних правил № 2021/20915/14.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Радехівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року у справі №451/1551/14-а провадження №2-а/451/1/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 30.11.2016 року