Справа № 203/4814/16-а
Суддя: Карпенко С. Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4814/16-а
Провадження № 2-а/0203/155/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2016 Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого- судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Ркоян Ю.А.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача Точенюка І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська рядового поліції Точенюка Івана Олександровича, третя особа- Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону в м. Дніпропетровську рядового поліції Точенюка Івана Олександровича, третя особа Управління патрульної поліції в м.Дніпропетровську про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.10.2016 відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не ввімкнув сигнал повороту при перестроюванні з правої смуги в ліву., чим порушив п.9.2 ПДР України, в зв'язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та просить її скасувати, посилаючись на те, що він не порушував правил дорожнього руху, здійснював маневр при ввімкненому сигналі повороту, а також зазначаючи про відсутність жодних доказів, крім пояснень самого відповідача, крім того інспектором було складено постанову на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходження органу, який уповноважений розглядати справу. Відтак позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №253054 від 12 жовтня 2016 року винесену інспектором патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська рядовим поліції Точенюком І.О. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково пояснили, що позиція відповідача ґрунтується лише на припущеннях.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того надав до суду письмові заперечення та пояснив, постанова винесена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка, ОСОБА_4 зазначив, що у момент зупинки транспортного засобу перебував на передньому пасажирському місті і водієм ОСОБА_1 було ввімкнено сигнал повороту та вказав, що транспортний засіб було зупинено через квартал після здійснення перестроювання у праву смугу.

Третя особа про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у судове засідання свого представника не направила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження постанови не пропущено.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №253054 від 12 жовтня 2016 року винесену інспектором патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська рядовим поліції Точенюком І.О. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 гривень.

Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1, 12 жовтня 2016 року о 02 годині 00 хвилин рухаючись по пр. Яворницького у м. Дніпрі, здійснив перестроювання з правої смуги руху в ліву, не подавши сигналу повороту, чим порушив п.9.2 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. (а.с.7).

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора патрульної поліції підстави для прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб'єкта владних повноважень.

Так, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Із показань свідка, ОСОБА_4, який був допитаний у судовому засіданні від 16.11.2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 ввімкнув сигнал повороту під час перестроювання.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження вчиненого ОСОБА_1 правопорушення надано не було, зазначив про відсутній відео доказів вчиненого правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин доводи позивача в тій частині, що він не порушував правил дорожнього руху підтверджуються поясненнями свідка, який був присутній у момент вчиненого правопорушення, а в свою чергу відповідачем, суб'єктом владних повноважень чиє рішення оскаржується, не надано жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 та правомірність складеної постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв всупереч вказаних вимог КУпАП, та винесена ним постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 3, 9-11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська рядового поліції Точенюка Івана Олександровича, третя особа- Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною постанову інспектора патрульної поліції 2-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Точенюка І.О. серії АР № 253054 від 12 жовтня 2016 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп., та скасувати її.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня її проголошення, а особою, яка не була присутньою у судовому засіданні в такому ж порядку з дня отримання копії постанови.

Суддя: Карпенко С.Ф.