Справа № 426/10649/16-а
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Осіпенко Л.М., при секретарі Тиріній В.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Сватове адміністративну справу за адміністративним позовом заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Сватівської обласної спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату про зобов'язання до нарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу в розмірі 8561 грн.,-

Встановив:

Заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області звернувся до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з даним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 народився 27.03.1999 року. Розпорядженням Сватівської районної державної адміністрації Луганської області № 117 від 02.03.2016 неповнолітньому ОСОБА_1 встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки мати неповнолітнього, ОСОБА_2 померла 16.07.2007, а батько дитини ОСОБА_3, рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 05.01.2016 позбавлений батьківських прав по відношенню до сина. Відповідно до наказу директора Сватіської обласної спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 8 від 17.09.2007 неповнолітній ОСОБА_1 зарахований до числа учнів школи інтернат та наказом № 5 від 30.08.2016 відраховано зі школи інтернату у звязку з закінченням навчання (9класів) та вступом до ДНЗ «СПДЛ». Випускники навчальних закладів із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 по 01.12.2016 становить 1531 грн. Таким чином, відповідач мав нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як випускнику школи-інтернат з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 9186,00 грн. (1531 грн. * 6 = 9186 грн.). Відповідно до платіжної відомості за травень 2016 року Сватівською обласною спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат випускнику ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 625,00 грн. Тобто фактично ОСОБА_1 недоотримав одноразову грошову допомогу на суму 9186 грн. - 625 грн. = 8561 грн.

Просить суд зобовязати Сватівську обласну спеціальну загальноосвітню школу інтернат донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу на користь неповнолітнього ОСОБА_1 у розмірі 8561 грн. на банківський рахунок № 2284 у АТ «Ощадбанк» України у відділенні № 10012/058 м. Сватове та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1378 грн. на користь прокуратури Луганської області (р/р № 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету 2800).

В судовому засіданні прокурор Менжинський С.М. позов підтримав з підстав зазначених у ньому, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі (а.с.41).

Законний представник неповнолітнього - Директор державного професійно-технічного навчального закладу «Сєвєродонецький професійний будівельний ліцей», ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, надав суду свою заяву та заяву неповнолітнього ОСОБА_1 про розгляд справи без їх участі, позов підтримали (а.с.42-43).

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 121 Конституції України однією з функцій органів прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно положень ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Частиною 2 статті 60 КАС України передбачено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14 жовтня 2014 року визначено, що прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина лише у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до копії паспорта ОСОБА_1, останній народився 27.03.1999 року (а.с.9).

Розпорядженням Сватівської районної державної адміністрації Луганської області № 117 від 02.03.2016 неповнолітньому ОСОБА_1 встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки мати неповнолітнього, ОСОБА_2 померла 16.07.2007, а батько дитини ОСОБА_3, рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 05.01.2016 позбавлений батьківських прав по відношенню до сина (а.с.10).

Відповідно до наказу директора Сватіської обласної спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 8 від 14.09.2007 неповнолітнього ОСОБА_6 зараховано до числа учнів школи інтернат та наказом № 5 від 30.08.2016 відраховано зі школи інтернату у звязку з закінченням навчання (9класів) та вступом до ДНЗ «СПБЛ». (а.с.11-12). Згідно витягу з наказу № 7 від 02.09.09 року було змінено прізвище учню ОСОБА_6 на ОСОБА_3 (а.с.15).

Наказом Сєвєродонецького професійного будівельного ліцею № 143 від 01.09.2016 ОСОБА_1 зарахований до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням (а.с.14).

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 по 01.12.2016 становить 1531 грн.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 7 ст. 8 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», відповідач мав нарахувати та виплатити ОСОБА_1, як випускнику санаторної школи-інтернат з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразову грошову допомогу у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 9186,00 грн. (1531 грн. * 6 = 9186 грн.)

Відповідно до платіжної відомості за травень 2016 року Сватівська обласна спеціальна загальноосвітня школа-інтернат ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 625,00 грн. Тобто фактично ОСОБА_1 недоотримав одноразову грошову допомогу на суму 9186 грн. - 625 грн.=8561 грн.(а.с.13).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 35 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14.02.2014 № 2 та від 15.05.2014 № 6» спори між випускниками навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, із навчальними закладами з приводу визнання протиправними дій, зобов'язання донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу, виплата якої гарантована державою та покладена на навчальний заклад, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Отже, вказана справа є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наявність у ОСОБА_1 права на отримання недоотриману одноразову грошову допомогу, яке не оспорюється відповідачем, суд, виходячи з закріпленого Кодексом адміністративного судочинства України принципу верховенства права, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині зобовязання відповідача донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу на користь неповнолітнього ОСОБА_1

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч. 4 ст. 94 КАС України, згідно якої у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

В даній адміністративній справі позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем юридична особа, а отже позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача судового збору на користь позивача не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ЗУ «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 2, 8-12, 17-19, 60, 72, 94, 99,158-163 КАС України, суд,-

Постановив:

Позов заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Сватівської обласної спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату про зобов'язання до нарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу в розмірі 8561 грн. задовольнити частково.

Зобовязати Сватівську обласну спеціальну загальноосвітню школу інтернат донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу на користь неповнолітнього ОСОБА_1 у розмірі 8561 грн. на банківський рахунок № 2284 у АТ «Ощадбанк» України у відділенні № 10012/058 м. Сватове.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду, через Сватівський районний місцевий суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Л.М. Осіпенко