Справа № 464/7671/16-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7671/16-а
пр.№ 2-а/464/363/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

17.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови від 08.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення. Вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки порушення не допускала, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням вимог законодавства.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився за невідомих обставин. Про час та місце розгляду позову відповідач повідомлений належним чином. Від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач допустив порушення Правил дорожнього руху, за що на нього було накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КпАП України, а постанова про накладення стягнення є законною.

Заслухавши позивачку, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

08.10.2016 року інспектором роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП у м. Львові Бесарабом М.І. винесена постанова серії АР № 343660 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивачки.

Остання була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 08.10.2016 року о 17 годин 18 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Додж Калібер» д.р.н. ВС 4535 ВВ, здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті пр-ту Шевченка в м. Львові, чим порушила вимоги п. 15.9 «ґ», 15.10 «а» Правил дорожнього руху.

Позивачка з постановою не погоджується та просить її скасувати.

Вирішуючи позов суд виходить з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Тобто, для наявності складу цього правопорушення необхідно дві умови: 1) порушення правил зупинки, стоянки; 2) це порушення повинно створювати перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

За вимогами п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху забороняється зупинка транспортних засобів на перехресті та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Пунктом 15.10 «а» Правил заборонено стоянку транспортних засобів в місцях, де заборонена зупинка.

Не спростовуючи факту стоянки на перехресті, позивачка посилається на те, що її автомобіль не перешкоджав руху інших транспортних засобів та не створював небезпеки.

Суд вважає таке посилання позивачки безпідставним.

Як вбачається з наданих позивачкою фотознімків з місця події, а також з наданого відповідачем відеозапису з нагрудної відеокамери, автомобіль позивачки було припарковано на перехресті. При цьому автомобіль було розташовано таким чином, що він створював перешкоди для інших учасників дорожнього руху.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що на прохання працівників поліції засвідчив, що автомобіль позивачки був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, проте він не заважав проїзду інших транспортних засобів. Суд не може розцінювати вказані свідчення в якості належного доказу невинуватості позивачки, оскільки в своїх письмових поясненнях від 08.10.2016 року цей свідок зазначив, що автомобіль позивачки заважав руху іншим транспортним засобам, в тому числі й його власному автомобілю. Тобто, вказаний свідок дає непослідовні пояснення, що дає підстави сумніватися в їх правдивості.

В доданих відповідачем до заперечень матеріалах міститься також письмові пояснення ОСОБА_4, який 08.10.2016 року письмово підтвердив, що запаркований на перехресті автомобіль позивачки суттєво перешкоджав руху іншим транспортним засобам.

Вирішуючи питання щодо створення автомобілем позивачки перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд виходить з того, що в п. 1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що перешкода - це нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Тобто, будь-який об'єкт, який змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість, є перешкодою в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху. А тому суд вважає, що транспортний засіб, який розташований безпосередньо на перехресті, завдає водіям інших транспортних засобів труднощі в проїзді цього перехрестя, змушуючи їх зменшувати швидкість та об'їжджати припаркований в недозволеному місці автомобіль, тобто маневрувати.

Отже, факт того, що автомобіль позивачки, який було припарковано 08.10.2016 року на пр-ті Шевченка в м. Львові з порушенням вимог п. 15.9 та 15.10 Правил дорожнього руху, створював перешкоди дорожньому руху на цій ділянці дороги.

Посилання позивачки на те, що вона не порушувала правил зупинки та стоянки, оскільки паркування автомобіля в тому місці здійснила не вона, а її чоловік, суд вважає такими, що не відповідають дійсності.

Допитаний в якості свідка чоловік позивачки - ОСОБА_5 дійсно в судовому засіданні зазначив, що саме він здійснив вищезазначену стоянку. Проте, цей свідок є прямо заінтересованим в результаті розгляду позову, тому суд не може покладатися на його пояснення.

Разом з тим, з відеозапису події вбачається, що знаходячись 08.10.2016 року біля автомобіля до того часу, як підійшла позивачка, а також перебуваючи разом з позивачкою під час складання постанови, ОСОБА_5 не говорив інспекторам поліції про те, що саме він поставив автомобіль в цьому місці. Так само й позивачка не надавала інспектору таких пояснень. При цьому з відеозапису вбачається, що позивачка повідомила інспектору поліції, що вона є водієм даного транспортного засобу, а зі слів позивачки: «та, ну поставила» можна зробити висновок, що саме вона поставила свій автомобіль в недозволеному місці.

В позовній заяві позивачка посилається також на те, що вона була позбавлена передбачених ст. 268 КУпАП прав. Таке посилання не відповідає дійсності та спростовується наданим відповідачем відеозаписом, з якого вбачається, що перед складанням постанови позивачці було роз'яснено її права та жодних клопотань позивачкою заявлено не було.

Враховуючи, що факт порушення правил дорожнього руху з боку позивачки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена компетентним органом, з дотриманням вимог законодавства, а покарання застосовано в межах санкції ч. 3 ст. 122 КпАП України, а саме: у виді штрафу мінімального розміру, передбаченого санкцією цієї статті, суд не вбачає законних підстав для визнання постанови інспектора поліції від 08.10.2016 року протиправною.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 15.1, 15.9, 15.10 Правил дорожнього руху, ч. 3 ст. 122, 268 КУпАП, ст.ст. 99, 100, 5-15,159-163,185-186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови серії АР № 343660 від 08 жовтня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: