Справа № 826/26427/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Київської міської ради на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року позовні вимоги задоволено: визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо не розгляду клопотання ОСОБА_2 від 15 липня 2015 року про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Києва; зобов'язано Київську міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 від 15 липня 2015 року про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Києва, в порядку, встановленому чинним законодавством, та прийняти відповідне рішення. Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Київської міської ради із заявою від 15 липня 2015 року, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га по передачі у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах міста Київ.

До вказаної заяви позивач додав копії наступних документів: копія паспорта та ідентифікаційного коду; графічних матеріалів; договору доручення від 10 липня 2013 року №129/07/13-зд.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не надання відповіді на його заяву про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,10 га в межах міста Києва.

Відповідач, в свою чергу, зазначає що Листом від 28.08.2015 № 057023-08/Р-6482-12064 Департамент земельних ресурсів КМДА повідомив позивачу, що його клопотання не може бути розглянуте по суті з посиланням на наступні обставини: 1) п. 14 ст. 2 Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 №63/9120, (із змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 04.03.2015 №195/1060) встановлено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передача (надання) земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним і юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, якщо інше не передбачено законодавством; 2) п. 15 рішення Київської міської ради від 04.03.2015 № 195/1060 тимчасово до затвердження планів зонування та/або детальних планів територій і визначення у таких планах територій, придатних для вибору і надання земель для проведення містобудівної діяльності (на територіях, де такі плани відсутні), зупинено надання громадянам дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок для ведення садівництва, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що отримавши від позивача клопотання з проханням щодо відведення земельної ділянки, відповідач мав на пленарному засіданні прийняти відповідне рішення про затвердження такого проекту землеустрою та відповідної передачі земельної ділянки або про відмову передати земельну ділянку у власність позивача, а тому дане клопотання підлягає розгляду по суті.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що клопотання позивача та додані до нього документи не відповідають вимогам Земельного кодексу України та Тимчасового порядку передачі земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.02.2013 № 63/9120, а саме, відсутність графічних матеріалів із зазначенням конкретної земельної ділянки, а тому дане клопотання не підлягає розгляду по суті.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 118 Земельного кодексу України встановлений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Зазначеною нормою встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Тобто, законодавством встановлений обов'язок громадянина подати заяву про вибір місця розташування земельної ділянки з позначеним на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами, оскільки процедура вибору земельної ділянки здійснюється з метою встановлення можливості відведення тієї чи іншої земельної ділянки для цілей, що вказані в заяві, її граничних розмірів та площі, правового режиму та вимог щодо відведення земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 140 Конституції України особливості здійснення місцевого самоврядування в м. Києві та м. Севастополі визначаються окремими законами України, зокрема відповідно до пункту 2 статті 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» у зв'язку зі здійсненням м. Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право, зокрема, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Для визначення порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність із земель комунальної власності Київська міська рада рішенням «Про Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві» від 28.02.2013 № 63/9120 затвердила Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві.

Пунктом «в» ч. 3 ст 1 розділу 1 Тимчасового порядку № 63/9120 визначено, що дія цього Порядку поширюється на випадки надання (передачі) Київською міською радою земельних ділянок із земель комунальної власності безоплатно у власність громадянам, а також у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки).

Статтею 21 розділу 7 Тимчасового порядку № 63/9120 визначено порядок отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою у випадках передачі громадянам безоплатно у власність або в оренду земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки), ведення садівництва, індивідуального дачного та гаражного будівництва.

Частиною 4 статті 21 розділу 7 Тимчасового порядку № 63/9120 визначено, що Секретаріат Київської міської ради разом з дорученням (резолюцією) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради у день надходження клопотання або протягом наступного робочого дня надсилає його через приймальню Київської міської ради з земельних питань для опрацювання до Департаменту земельних ресурсів.

В підпункті 3.12 пункту 3 Положення про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 182/342 визначено, що Департамент земельних ресурсів є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) готує та подає в установленому порядку проекти рішень Київської міської ради, розпоряджень Київського міського голови, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також подає свої висновки з питань: розпорядження землями в межах міста Києва; передачі земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок в користування, вилучення земельних ділянок; продажу земельних ділянок у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб міста; звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; встановлення та зміни межі районів у місті, в порядку, встановленому законодавством України; встановлення сервітуту (права на обмежене користування).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Київська міська рада делегувала повноваження щодо розгляду заяв на приватизацію земельних ділянок та виготовлення проектів рішень Департаменту земельних ресурсів, який на момент подання позивачем клопотання, був структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Тимчасового порядку № 63/9120 громадяни, зацікавлені в одержанні земельної ділянки у межах м. Києва для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального гаражного та дачного будівництва чи ведення садівництва, подають безпосередньо до Київської міської ради клопотання про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку для зазначених цілей в оренду - клопотання в довільній формі про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. У клопотанні про передачу земельної ділянки у власність, а у разі наміру одержати земельну ділянку в оренду - у клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначаються цільове призначення ділянки, орієнтовний розмір і місце розташування земельної ділянки (далі - клопотання). У клопотанні відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» також зазначається в довільній формі згода громадянина на обробку в ПК «Кадастр» його персональних даних, зазначених у клопотанні та доданих до нього документах.

До клопотання додаються: викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали у масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; витяг з містобудівного кадастру; витяг з міського земельного кадастру; нотаріально посвідчена письмова згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини при формуванні нової земельної ділянки (у разі необхідності вилучення земельної ділянки) або припинення права користування земельною ділянкою чи її частиною при формуванні нової земельної ділянки (у разі добровільної відмови від права користування земельною ділянкою) із зазначенням розмірів передбаченої для вилучення (припинення права користування) земельної ділянки та умов її вилучення, а також документи, що посвідчують правонаступництво землекористувача, якщо таке було, або у разі ненадання чи відмови у наданні такої згоди - рішення суду про вирішення цього питання; нотаріально посвідчені копії документів щодо правового статусу об'єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд) та копія матеріалів технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (житлового будинку та інших будівель, споруд), якщо такі розташовані на земельній ділянці; копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.91 - до введення в дію Земельного кодексу Української РСР) або довідка Департаменту містобудування та архітектури про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення); копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку (за наявності, а у разі подачі клопотання щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення - обов'язково); копія реєстраційного номера облікової картки платника податку (крім громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України); копія паспорта громадянина; довіреність або засвідчена в установленому порядку її копія, на підставі якої інтереси заявника (громадянина) представляє його уповноважена особа (у разі якщо клопотання подається представником) (частина 3 статті 21 Тимчасового порядку).

Отже, саме на громадянина покладений обов'язок зазначити місце розташування земельної ділянки, яку він бажає одержати безоплатно у власність.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в клопотанні ОСОБА_2 не було зазначено місця розташування земельної ділянки. Бажаним місцем розташування земельної ділянки позивач зазначила всю територію, що перебуває в розпорядженні Київської міської ради (тобто, все місто). Відповідно, до клопотання не було додано документів, перелік яких чітко передбачено Тимчасовим порядком № 63/9120 та Земельним кодексом України.

Тобто, витяг із карти України з виділенням меж міста Києва не є графічним матеріалом в розумінні Тимчасового порядку.

Додані позивачем графічні матеріали не відображають місце розташування земельної ділянки та не дають змоги Київській міській раді перевірити чи відповідає це місце вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку, що зобов'язаний здійснити останній згідно положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.07.2014 у справі № К/800/48011/13.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що до клопотання не були подані документи, які визначені в ч. 3 ст. 21 розділу 7 Порядку № 63/9120.

Відповідно до ст. 21 Тимчасового порядку № 63/9120 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), після отримання клопотання від особи, яка бажає отримати безоплатно земельну ділянку, має можливість повернути документи на доопрацювання, або ж, в разі прийняття, розглянути та підготувати відповідний проект дозволу на розроблення документації із землеустрою (або ж проект відмови у наданні такого дозволу).

Оскільки подане позивачем клопотання не відповідало вимогам Земельного кодексу України та положенням Тимчасового порядку, воно по суті Департаментом земельних ресурсів не розглядалося, а відтак і не було винесено на розгляд Київської міської ради.

Також, колегія суддів вважає за необхідне наголосити на тому, що на час надання відповіді позивачу Тимчасовий порядок не оскаржувався та був чинним, а тому не вбачається допущення порушення процедури розгляду клопотання позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/57469/13.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в діях відповідача відсутні порушення чинного законодавства, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт правомірності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської ради - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 29.11.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.