Справа № 805/1590/16-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року справа №805/1590/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 805/1590/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 грудня 2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, від 11.03.2016 року № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, від 17.05.2016 року № НОМЕР_6,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10.06.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області та просив суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_1, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з податку на додану вартість на загальну суму 637 961,00 грн., де 510 369,00 грн. це сума податку на додану вартість та 127 592,00 грн. штрафні (фінансові) санкції; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 року № НОМЕР_6, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 636 569,00 грн., де 509 255,00 грн. це сума завищення бюджетного відшкодування та 127 314,00 грн. штрафні (фінансові) санкції; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_2, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 510,00 грн. штрафні (фінансові) санкції; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_3, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 4,25 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_4, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, з податку на доходи фізичних осіб в сумі 29 148,17 грн. штрафні (фінансові) санкції; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_5, прийняте Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, з платежу «військовий збір» в сумі 2 975,40 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 805/1590/16-а адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Сталь» - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 07.12.2016 року № НОМЕР_1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 637 961,00 грн., де 510 369,00 грн. - це сума за основним платежем, 127 592,00 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 17.05.2016 року № НОМЕР_6, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 636 569,00 грн., де 509 255,00 грн. - це сума завищення бюджетного відшкодування та 127 314,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 11.03.2016 року № НОМЕР_4, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» визначено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 29 148,17 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 11.03.2016 року № НОМЕР_5, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» визначено податкове зобов'язання з платежу «військовий збір» в сумі 2 975,40 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 14, 168, 171, 176, 189, 198, 201 Податкового кодексу України та не врахував усі обставини справи та не надав їм повну та належну оцінку.

Апелянт зазначає, що в порушення п. 189.1 ст. 189, 198.5 «б» ст.. 198 Податкового кодексу України ТОВ «АГ Сталь» не нараховано податкові зобовязання у сумі 1019049 грн. (у т.ч. за січень 2013 року 19307 грн., лютий 2013 року 32253 грн., березень 2013 року 34039 грн., квітень 2013 року 37155 грн., травень 2013 року 48682 грн., червень 2013 року 57671 грн., липень 2013 року 38238 грн., серпень 2013 року 94605 грн., вересень 2013 року 87433 грн., жовтень 2013 року 66538 грн., листопад 2013 року 72286 грн., грудень 2013 року 16939 грн., січень 2014 року 23415 грн., лютий 2014 року 31435 грн., березень 2014 року 9866 грн., квітень 2014 року 75813 грн., травень 2014 року 82840 грн., червень 2014 року 79828 грн., липень 2014 року 64802 грн., серпень 2014 року 22122 грн., вересень 2014 року 23781 грн.) за операціями з придбання ТМЦ, по яких раніше було сформовано податковий кредит.

Відповідно до даних автоматизованого співставлення у підсистемі (аналітична система автоматизованого результату співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) за грудень 2013 року значиться розбіжність між заявленими податковими зобовязаннями ДРГП «Донецькгеологія» (код 25119860) 0 грн., та податковим кредитом ТОВ «АГ Сталь» (575,78 грн.) в сумі 575,78 грн. Згідно наданого до ДПІ реєстру отриманих ТОВ «АГ Сталь» податкових накладних за грудень 2013 року, у ТОВ «АГ Сталь» відсутні взаємовідносини з ДРГП «Донецькгеологія» (код 25119860). Тобто, ДРГП «Донецькгеологія» не відобразило податкові зобовязання на адресу ТОВ «АГ Сталь». В свою чергу ТОВ «АГ Сталь» у додатку 5 (реєстраційний № 9014 658588 від 19.03.2014 року) до декларації з ПДВ за лютий 2014 року (реєстраційний № НОМЕР_7 від 19.03.2014 року) сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ДРГП «Донецькгеологія» у сумі 575,78 грн. з періодом виписки податкової накладної «грудень 2013 року». Таким чином, апелянт зазначає, що позивач неправомірно скористався податковим кредитом у сумі 575,78 грн. за грудень 2013 року по операціях, по яких сума ПДВ (податкові зобовязання) не сплачені (заявлені) до бюджету.

Крім того, апелянт зазначає, що ТОВ «АГ Сталь» у перевіряємому періоді несвоєчасно перерахувало податок на доходи фізичних осіб до бюджету за 2014 рік у сумі 186709,88 грн., а саме: за вересень 2014 року 104771,73 грн. по строку сплати 31.10.2014 року фактично сплачено 03.12.2014 року, за жовтень 2014 року - 81938,15 грн. по строку сплати 30.11.2014 року фактично сплачено 03.12.2014 року.

Представники відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до ЄДРПОУ за номером 20330053. Знаходиться на обліку платників податків в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції у Головного управління ДФС у Донецькій області, є платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100307373 серії НБ № 216113. ТОВ "АГ СТАЛЬ" здійснює свою діяльність відповідно до статуту підприємства затвердженого в новій редакції 12 жовтня 2010 року. Основним видом господарської діяльності ТОВ «АГ СТАЛЬ» є виробництво труб, порожнистих профілів і фітингів зі сталі (том 2 а.с. 208-228, 229, 230, 231).

В період з 19.10.2015 року по 30.10.2015 року Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну виїзну планову перевірку ТОВ «АГ СТАЛЬ», (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року. За результатами перевірки податковим органом складено акт перевірки за № 118/05-19-22-02/20330053 від 20.11.2015 року (том 1 а.с. 32-94).

У висновках до акту перевірки податковим органом вказано на порушення позивачем:

- п.п. 14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.2 ст.44, п.135.5.4 ст.135, п.137.10 ст.137, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, п.138.2 ст.138, пп.138.10.3 п.138.10 ст.138, пп.138.10.4 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 30.12.2013 року №872 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» в результаті чого: занижено податок на прибуток у сумі 855000 грн. за 2013 рік; завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у сумі 7 109 437грн.;

- наказу Міністерства фінансів України від 30.12.2013 № 872 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства», що виразилося у не наданні підприємством Додатку АМ до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік;

- пп.16.1.6 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, п.2, п.3 Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб'єктом господарювання до бюджету у зв'язку з отриманням податкових пільг, затвердженого постановою КМУ №1233 від 27.12.2010 року, а саме підприємством у звіті про суми податкових пільг не відображено суми за кодом пільги 11020245;

- п.48.1 ст.48, п.189.1 ст.189, п.198.5 «б» ст.198, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201, п.201.4, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п.1,2,3,7 розділу VI Наказу МФУ від 25.11.2011 року №1482 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» в результаті чого: встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету ряд.25 Декларації у сумі 736502грн., у т.ч. січень 2013 року 200064 грн., лютий 2013 року 38611 грн., березень 2013 року 41491 грн., травень 2013 року - 84206 грн., червень 2013 59390 грн., липень 2013 року 44137 грн., серпень 2013 року - 93464 грн., березень 2014 року 9298 грн., липень 2014 року - 165841грн.;

- встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку 459613 грн. у т.ч.: жовтень 2013 року 92911 грн., листопад 2013 року 65139 грн., грудень 2013 року 64582 грн., січень 2014 року 29138 грн., травень 2014 року 166186 грн., вересень 2014 року 41657 грн.; суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів 58917 грн. у т.ч. лютий 2014 року 52840 грн., квітень 2014 року 6077 грн.;

- пп. 14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, пп. 168.1.5 п. 168.1 ст.168, п.171.1. ст.171, абз. а) п.176.2 ст.176 ПК України ТОВ «АГ СТАЛЬ» у перевіряємому періоді несвоєчасно перерахувало податок на доходи фізичних осіб до бюджету за 2014 рік у сумі 186709,88 грн., а саме за вересень 2014 року - 104771,73грн. по строку сплати 31.10.2014 року фактично сплачено 03.12.2014 року, за жовтень 2014 року - 81938,15 грн. по строку сплати 30.11.2014 року фактично сплачено 03.12.2014 року;

- п.1.4, п.1.5, п.1.6 ст.16-1 розділу ХХ перехідних положень ПКУ, абз.2 п.57.1 ст.57, п.п.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171, п.п. е) п.176.1 ст.176 ПКУ, так ТОВ «АГ СТАЛЬ» у перевіряємому періоді несвоєчасно перерахувало суми військового збору до бюджету у сумі 19132,26 грн., а саме за вересень 2014 року - 10621,71грн. по строку сплати 31.10.2014 року фактично сплачено 03.12.2014, за жовтень 2014 року - 8510,55 грн., по строку сплати 30.11.2014 року фактично сплачено 03.12.2014 року;

- порушення ст.2 Закону України «Про збір на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства», що призвело до заниження ТОВ «АГ СТАЛЬ» податкових зобов'язань збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 на суму 17грн. у т.ч. за лютий 2013 року на суму 12 грн., за лютий 2014 року на суму 5 грн.;

- порушення п.103.9 ст.103 ПКУ ТОВ «АГ СТАЛЬ» не надавалися Розрахунки (Звіти) податкових зобов'язань нерезидентів, яким отримано доходи із джерелом їх походження з України за 2014 рік: «TUV Thuringer e.V» м. Єрфурт, Німеччина, «Tamins Commercial Limited» Лімассол, Кіпр, ООО «Donici-Trans SPL» Республіка Молдова;

пп. 39.4.2 п.39.4 ст.39 ПКУ в частині неподання звіту про контрольовані операції за звітний період 2013 року, 2014 року (том 1 а.с. 93).

27.11.2015 року ТОВ «АГ СТАЛЬ» до ОСОБА_3 перевірки було надано заперечення від 26.11.2015 року.

За результатами розгляду заперечень податковим органом складено висновок № 2/118/05-19-22-02/20330053 від 04.12.2015 року (том 1 а.с. 95-139).

На підставі вищевказаного ОСОБА_3 перевірки від 20.11.2015 року з урахуванням Висновку від 04.12.2015 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС У Донецькій області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_1 (форма «Р») з податку на додану вартість на загальну суму 637 961,00 грн., де 510 369,00 грн. - основний платіж та 127 592,00 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_8 (форма «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 637 363,00 грн., де 509 890,00 грн. - це сума завищення бюджетного відшкодування та 127 473,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_9 (форма «П») про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 050 685,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_2 (форма «Р») з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 510,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_10 (форма «Р») з податку на доходи фізичних осіб в сумі 67 162,01 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_11 (форма «Р») з платежу «військовий збір» в сумі 6 910,70 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 07.12.2015 року № НОМЕР_3 (форма «Р») зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства на загальну суму 21,25 грн., де 17,00 грн. - основний платіж та 4,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції/том 1 а.с.140-142, 191, 194, том 2 а.с. 90, 94).

Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ СТАЛЬ» було подано скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення до ГУ ДФС у Донецькій області.

Рішенням про результати розгляду скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області від 11.02.2016 року № 708/10/06-99-10-01-12-1 залишено без змін податкові повідомлення-рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Держаної фіскальної служби у Донецькій області від 07.12.2015 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_8, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3. Рішення № НОМЕР_10 та № НОМЕР_11 від 07.12.2015р. скасовані, замість них Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС У Донецькій області було прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_4 (форма «Р») з податку на доходи фізичних осіб в сумі 29 148,17 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_5 (форма «Р») з платежу «військовий збір» в сумі 2 975,40 грн. - штрафні (фінансові) санкції (том 1 а.с.143-155).

ТОВ «АГ СТАЛЬ» у порядку адміністративного оскарження було подано повторну скаргу до Державної фіскальної служби України. ДФС України прийнятим Рішенням про результати розгляду скарги № 9018/6/99-99-10-01-01-25 від 21.04.16 року, було задоволено частково - в частині зменшення перевіркою податкового кредиту з ПДВ по операціях ТОВ «Стек-Комп'ютер». На підставі вказаного Рішення ДФС України Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС У Донецькій області було прийняте податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 року № НОМЕР_6 (форма «В1») про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 636 569,00 грн., де 509 255,00 грн. - це сума завищення бюджетного відшкодування та 127 314,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції (том 1 а.с.156-168).

Колегія суддів вважає висновок суду щодо часткового задоволення позовних вимог правомірним з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.п.78.1.7 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з п. 87.10 ст. 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без застосування норм цього Кодексу.

Згідно з . 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що дія мораторію поширюється на задоволення вимог конкурсних кредиторів, а стосовно зобовязань перед поточними кредиторами, які виникли під час судових процедур, правила мораторію не застосовуються.

Колегія суддів не погоджується з таким доводом з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон № 2343-XII) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону № 2343-XII встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобовязують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 2343-XII у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобовязання встановлена господарським судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 Закону України N 2343-XII, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом ІІІ «Ліквідаційна процедура».

Судами обох інстанцій встановлено, що Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 року порушено провадження по справі №908/2239/15-г про банкрутство боржника - ТОВ «АГ СТАЛЬ», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 14.07.2015 року у справі про банкрутство № 908/2239/15-г припинено процедуру розпорядження майном боржника. Визнано товариство з обмеженою відповідальністю "АГ Сталь"( 87524, м. Маріуполь Донецької області, Іллічевський район, вул. Сеченова, 63-а, поштова адреса: 87539, м. Маріуполь Донецької області, пр.Металургів, 84-б, ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру (том 1 а.с.11-14).

Проаналізувавши вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з моменту визнання боржника банкрутом припиняється виникнення нових зобов'язань боржника, в тому числі з податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 07 грудня 2015 року № НОМЕР_1 та від 17.05.2016 року № НОМЕР_6.

Відповідно п. 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до пункту 198.5 ст.198 Податкового кодексу України Платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Судами встановлено, що основним видом господарської діяльності ТОВ «АГ СТАЛЬ» є виробництво стальних електрозварювальних труб. Сировиною для виробництва труб є гарячекатаний стальний рулон. Технологією виробництва передбачене обрізання кромки рулону, в результаті чого утворюються відходи, які є зворотними, а саме - металобрухт.

Сировиною для виробництва труб є гарячекатаний стальний рулон, основним постачальником якого є ТОВ «Метінвест-Україна» за договором поставки № 13/01-34 від 03.12.2012 року (том 4 а.с. 91-107).

Суми ПДВ, сплачені в зв'язку з придбанням рулону, включені до складу податкового кредиту в деклараціях по ПДВ за 2013-2014 роки.

Пунктом 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року № 318 визначено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

Пунктом 12 Положення визначено, що до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що металобрухт не є продукцією виробництва, а є зворотним відходом, він не має собівартості, та оцінюється за ціною його можливої реалізації.

Статтею 1 Закону України «Про відходи» визначено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно п.199.1 Податкового кодексу Україні (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року), у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п.199.6 статті 199 ПКУ податковий кредит не зменшується в разі постачання платником податку відходів і брухту чорних і кольорових металів, які утворилися внаслідок переробки, обробки, плавлення товарів (сировини, матеріалів, заготовок тощо) на виробництві, будівництві, розібранні (демонтажу) ліквідованих основних фондів та інших подібних операцій.

Відповідачем здійснене нарахування податку на додану вартість на облікову вартість металобрухту (на ціну можливої реалізації) - при цьому не доведено, які саме товари/послуги та необоротні активи використані в операціях, звільнених від оподаткування, та не доведено, що ПДВ за цими товарами/послугами та необоротними активами включено до складу податкового кредиту. Не вказані балансова (залишкова) вартість необоротних активів та вартість придбання товарів/послуг, які відповідно до пункту 198.5 ПКУ є базою нарахування податкових зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «АГ СТАЛЬ» відповідно до п.23 Підрозділу ІІ Перехідних положень ПКУ мало право поставляти та поставляло металобрухт без нарахування ПДВ. Реалізований Позивачем металобрухт не придбавався з метою його використання у неоподаткованих операціях, тому відсутні підстави для нарахування податкових зобов'язань на його облікову вартість.

ТОВ «АГ СТАЛЬ» є платником ПДВ. Вартість реалізованої продукції - труб та сталевої полоси - обкладена податком на додану вартість за ставкою 20% по Україні та 0% на експорт. Утворений металобрухт не є продукцією, а є зворотнім відходом. Відповідно до п.23 Підрозділу ІІ Перехідних положень ПКУ «Тимчасово до 1 січня 2017 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів…».

Колегія суддів зазначає, що судами обох інстанції було встановлено, що в процесі виробництва залишається технічна обрізь, відходи, які підприємство в подальшому реалізує як металобрухт. Оприбуткування на складі та подальша реалізація металобрухту за бухгалтерським обліком проводиться як операції із зворотними відходами.

Зворотні відходи по своїй суті є залишки сировини, матеріалів, теплоносіїв та інших видів матеріальних ресурсів що утворилися в процесі виробництва робіт (послуг) і втратили повністю або частково споживчі властивості початкового ресурсу (хімічні та фізичні) і через це використовуються з підвищеними витратами (зниженням виходу продукції) або використовуються не за прямим призначенням, а також реалізується на сторону.

Відповідно до рахунку 20 "Виробничі запаси" на субрахунку 209 "Інші матеріали" обліковуються, зокрема, відходи виробництва (обрубка, обрізка, стружка тощо) які не можуть бути використані як матеріали, паливо або запасні частини на цьому підприємстві (металобрухт, утіль) зношені шини тощо. (Наказ Міністерства фінансів від 30.10.99 року № 291).

Отже, відповідно до вимог національних стандартів бухгалтерського обліку зворотні відходи відображаються в обліку як виробничі запаси.

При реалізації зворотних відходів їх собівартість визначається відповідно до Положень стандарту бухгалтерського обліку 9 "Запаси". (Наказ Міністерства фінансів від 20.10.99 р.).

Судом першої інстанції було встановлено і відповідачем не спростовано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що вартість відходів така ж як і собівартість продукції, тобто, одне поглинає друге, а тому не виникає додаткового об'єкту оподаткування, та як слідство, ніяких податкових наслідків для підприємства.

Крім того, в матеріалів справи наявні довідки Маріупольської ОДПІ:

- від 21.03.2014 року № 166/05-19-15-01/20330053 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГ Сталь» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2013 року. Перевіркою встановлено правильність визначення податкових зобов'язань по операціям, що не є об'єктом оподаткування, та по операціям, які звільнено від оподаткування у відповідності зі ст.196-197 Податкового кодексу України, правомірності формування податкового кредиту при здійсненні операцій з виготовлення та реалізації товарів( послуг), які звільняються від оподаткування згідно з п.197.1 ст.197 ПКУ. Згідно висновків податкового органу перевіркою не встановлено порушення при відображені ТОВ «АГ Сталь» у декларації за листопад 2013 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 1931445 грн.; декларації за грудень 2013 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 1774062 грн. Перевіркою не встановлено порушення при відображені ТОВ «АГ Сталь» бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у сумі 1931445грн. (том 4 а.с. 108-153).

- від 14.01.2014 року № 1/15/20330053 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГ Сталь» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платник у банку по декларації за жовтень 2013 року. Перевіркою встановлено правильність визначення податкових зобов'язань по операціям,що не є об'єктом оподаткування, та по операціям, які звільнено від оподаткування у відповідності зі ст.196-197 Податкового кодексу України, правомірності формування податкового кредиту при здійсненні операцій з виготовлення та реалізації товарів( послуг), які звільняються від оподаткування згідно з п.197.1 ст.197 ПКУ. Згідно висновків податкового органу перевіркою не встановлено порушення при відображені ТОВ «АГ Сталь» у декларації за вересень 2013 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 403697 грн.; декларації за жовтень 2013 року від'ємного значення з ПДВ у сумі 1879429 грн. Перевіркою не встановлено порушення при відображені ТОВ «АГ Сталь» бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у сумі 403697грн.(том 4 а.с. 154-184).

Щодо доводів відповідача про те, що контрагент ДРГП «Донецькгеологія» не відобразило податкові зобов'язання на адресу ТОВ «АГ Сталь», за податковою накладною за грудень 2013 року, включеної в лютому 2014 року.

Верховний Суд України, який в своїй постанові від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10 вказав, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, враховуючи, що на момент проведення перевірки в період з 19.10.2015 року по 30.10.2015 року, так і на момент винесення оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 07.12.2015 року, тривала дія мораторію, а з дати визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури, тобто з 14.07.2015 року, то відсутні і правові підстави для нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення податкового та валютного законодавства.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 11.03.2016 року № НОМЕР_4 про нарахування штрафної санкції з податку на доходи фізичних осіб в сумі 29 148,17 грн. та податкове повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_5 про нарахування штрафної санкції з платежу «військовий збір» в сумі 2 975,40 грн.

Згідно з п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку - для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов'язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що 18.09.2014 року генеральним директором ТОВ «АГ Сталь» прийнято Наказ № 62 від 18.09.2014 року про введення на підприємстві простою, в зв'язку з проведенням в області антитерористичної операції (том 4 а.с. 190).

02 жовтня 2014 року ТОВ «АГ СТАЛЬ» звернулось до податкової інспекції з заявами №№ 429, 430 про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 900 000,00 грн. та 482 294,01 грн. відповідно до ст.43 Податкового кодексу України. Зазначені грошові кошти платник податків зобов'язувався використати для сплати єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб та військового збору (том 4 а.с. 191, 192).

02.12.2014 року податковою інспекцію повернуто грошові кошти в порушення вимог на розрахунковий рахунок, в порушення встановленого 20-денного строку, передбаченого п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України (том 4 а.с. 193).

03.12.2014 року при поверненні коштів на рахунок підприємства, ТОВ «АГ СТАЛЬ» перерахувало кошти на сплату податків із заробітної плати: податку на доходи фізичних осіб, ЄСВ, військового збору. Наведене сторонами не заперечувалось.

Суд першої інстанції скасовуючи податкові повідомлення-рішення від 11.03.2016 року № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 послався на той факт, що несвоєчасне повернення надміру сплачених грошових зобов'язань у сумі 900 000,00 грн., яке мало місце з боку податкового органу, призвело до несвоєчасної сплати ТОВ «АГ СТАЛЬ» податку з доходів фізичних осіб та військового збору по строку 30.10.2014 року та по строку 30.11.2014 року.

Колегія суддів погоджується з даним висновкам та зазначає, що представниками відповідача не було спростовано зазначені обставини в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При розгляді даної справи податковий орган не надав жодного доказу на підтвердження правомірності своїх дій і рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 122-1, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року у справі № 805/1590/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 2 грудня 2016 року.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_6