Справа № 569/8227/16-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Куцоконь Ю.П.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"30" листопада 2016 р. Справа № 569/8227/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання бездіяльності протиправною ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рiвненського мiського суду Рівненської області від 12 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо нерозгляду заяви ОСОБА_3 від 24 квітня 2016 року про призначення і виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та неприйняття рішення по ній.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради розглянути та прийняти рішення по заяві ОСОБА_3 від 24 квітня 2016 року про призначення і виплату тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради призначити ОСОБА_3 тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, нарахувати та виплатити таку допомогу з квітня 2016 року по вересень 2016 року включно.

Постанову в частині присудження виплати ОСОБА_3 тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на утриманні позивача знаходяться дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом з'ясовано, що рішенням Рівненського міського суду від 14 листопада 2003 року з ОСОБА_6 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину.

В подальшому, рішенням Рівненського міського суду від 17 травня 2006 року з ОСОБА_6 на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання двох дітей у розмірі 200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відтак, суд своїм рішенням від 17 травня 2006 року змінив порядок та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_6 на користь позивача, що були встановлені рішенням від 14 листопада 2003 року.

Судом встановлено, що батько дітей ОСОБА_6 від утримання дітей ухиляється, призначені судом аліменти не сплачує, у зв'язку з чим позивач з травня 2006 року через управління отримує тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме.

24 квітня 2016 року позивач в черговий раз звернулася до управління із заявою та усіма необхідними документами про призначення їй на кожну дитину державної допомоги, однак, до теперішнього часу відповідач її заяву по суті не розглянув та рішення по ній не прийняв.

Оскільки відповідач не приймає рішення по суті на її заяву, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення, нарахування та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме з квітня 2016 року по вересень 2016 року включно, оскільки ОСОБА_3 при зверненні до відповідача з відповідною заявою надала усі визначені Порядком документи для призначення тимчасової допомоги. Протиправна бездіяльність відповідача полягає у не розгляді заяви ОСОБА_3 про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в строки визначені п. 7 Порядку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини восьмої та частини дев'ятої статті 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України.

Спірні правовідносини сторін регулюються Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 (далі - Порядок).

Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що він визначає механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (далі - тимчасова допомога).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що тимчасова допомога, серед іншого, призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Перелік документів, які необхідно подати органу соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) для призначення тимчасової допомоги, встановлений пунктом 6 Порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. У разі коли до заяви не додано всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє одержувачу про те, які документи повинні бути подані протягом місяця.

Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів після надходження усіх необхідних документів.

Так, представник відповідача в судовому засіданні першої інстанції визнала, що позивачем були надані усі визначені Порядком документи, необхідні для призначення тимчасової допомоги, і вимог до позивача про надання ще якихось документів управління не ставило.

Цим же пунктом 7 Порядку передбачено, що органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до 15 календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від територіальних органів ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням тимчасової допомоги.

Суд першої інстанції вірно вказав, що обов'язок органу соціального захисту населення прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги обумовлений виключно надходженням необхідних документів, а не перевіркою їх достовірності.

З огляду на викладене, судом першої інстанції належним чином з'ясовано обставини справи, досліджено представлені докази та зроблено обгрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3, оскільки для отримання тимчасової допомоги нею було подано до управління усі визначені Порядком документи, а відповідачем протягом 10 днів не було прийнято рішення про призначення їй тимчасової допомоги, як визначено Порядком.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,