Справа № 820/5709/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 листопада 2016 р. № 820/5709/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

1-го представника позивача - Ємельяненка Д.Д.,

2-го представника позивача - Кобріна М.В.,

представника відповідача - Шульги В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "КЛИЧ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "КЛИЧ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки наказ від 16.02.2016 року №159, що слугував підставою для проведення перевірки скасовано, то документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Фірма «Клич» була проведена незаконно, а незаконно проведена перевірка не повинна породжувати жодних правових наслідків. Також позивач зазначив, що первинні документи, на підставі яких сформовано показники податкового обліку фінансово - господарських операцій ТОВ «Фірма «Клич» з ТОВ "ХЦПДББ "Юрполіс" за квітень, травень 2015 р., не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу норм діючого законодавства України спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак виступають як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на обґрунтованість та законність дій відповідача, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, винесені на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача та з огляду на встановлені перевіркою порушення.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі наказу Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 16.02.2016 року № 159, згідно з п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України та повідомлення про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки від 16.02.2016 року №16/10/20-30-22-03-21, фахівцями контролюючого органу 02.03.2016 року проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ "ФІРМА"КЛИЧ" (податковий номер 21184174) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ТА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ЮРПОЛІС"» податковий номер 23467692 за квітень, травень 2015 року.

За результатами перевірки контролюючим органом був складений акт №729/20-30-22-03/21184174 від 10.03.2016 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ФІРМА"КЛИЧ" () по господарським взаємовідносинам з ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВОВИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ТА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ "ЮРПОЛІС"» податковий номер 23467692 за квітень, травень 2015 року".

Відповідно до висновків акту перевірки №729/20-30-22-03/21184174 від 10.03.2016 року відповідачем встановлено порушення податкового законодавства ТОВ "ФІРМА"КЛИЧ", а саме:

- ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування на загальну суму 400000,00 грн. та, як наслідок, заниження сум податку на прибуток всього у сумі 72000,00 грн. у 2015р.

- ст. 198, п. 200.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ, на загальну суму 80000,00 грн. у т. ч. за квітень 2015 року на суму 50000,00 грн., за травень 2015 року на суму 30000,00 грн. та в наслідок чого встановлено заниження суми зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 80000,00 грн., та завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на суму 37001 грн.

На підставі висновків викладених в акті перевірки №729/20-30-22-03/21184174 від 10.03.2016 року, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- з податку на додану вартість за формою «В4» від 15 квітня 2016 року №, яким ТОВ «Фірма «Клич» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 37001 грн.;

- з податку на додану вартість за формою «Р» від 15 квітня 2016 року №, яким ТОВ «Фірма «Клич» збільшено суму грошового зобов'язання на суму 64498,50 грн., в т:ч.: на суму 42999,00 грн. за основним платежем та на суму 21499,50 грн. за штрафними санкціями;

- з податку на прибуток за формою «Р» від 15 квітня 2016 року №, яким ТОВ «Фірма «Клич» збільшено суму грошового зобов'язання на суму 72000,00 грн.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження, за наслідками оскаження, рішенням ГУ ДФС у Харківській області про результати розгляду скарги від 24.06.2016 року №3643/10/20-40-10-01-14 податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року № залишені без змін, а скарга ТОВ «Фірма «Клич» залишена без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням ГУ ДФС у Харківській області про результати розгляду скарги від 24.06.2016 року №3643/10/20-40-10-01-14 та звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на податкові повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 15 квітня 2016 року та рішення Головного управління ДФС у Харківській області «Про результати розгляду скарги» від 24 червня 2016 року №3643/10/20-40-10-01-14.

Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарги від 29.09.2016 року №21055/6/99-99-11-01-02-25 залишила без змін податкові повідомлення-рішення від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, а скаргу ТОВ «Фірма «Клич» залишила без задоволення.

Не погоджуючись із позицією та рішенням відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору №08-15 від 08.01.2015 року, укладеного між ТОВ «КЛИЧ» - «Замовник» та ТОВ "ХЦПДББ" ЮРПОЛІС" - «Виконавець», предметом договору є «ВИКОНАВЕЦЬ зобов'язується надати ЗАМОВНИКУ визначені цим договором юридичні послуги, а ЗАМОВНИК зобов'язується оплатити такі послуги.

На виконання договору на адресу ТОВ «КЛИЧ» було виписано податкові накладні, які внесенні в реєстр податкових накладних за квітень - травень 2015р. (№1 від 27.04.2015р., №2 від 20.04.2015р., №№17, 18, 19, 20, 21, 22 від 29.05.2015р.).

Також, в матеріалах справи містяться акти виконаних робіт та звіти по послугам за договором про надання юридичних послуг:

- №7-08-15 від 20.04.2015р. по консультаціям та юридичному супроводженню при проведенні планової виїзної перевірки ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, яка тривала з 12.03.2015 р. (наказ ДПІ №464 від 02.03.2015 р.) по 08.04.2015 р. (акт перевірки №1513/20-30-22-01/21184174 від 08.04.2015 р.);

- №8-08-15 від 27.04.2015р. по консультаціям, підготовці документів для отримання позитивного рішення по досягненню податкового компромісу по акту перевірки ДПІ (компроміс було досягнуто, про що отримано рішення №64 від 15.04.2015 р., по якому сплачено в бюджет 71,2.тис. грн. -10,1 тис. грн. податку на додану вартість та 61,1 тис. грн. податку на прибуток);

- №7-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «Заробітна плата. Нарахування. Заповнення форм звітності. Виправлення помилок в формах звітності»;

- №8-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «Обмеження монополізму та захист суб'єктів господарювання та споживачів від недобросовісної конкуренції»;

- №9-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «Організація документообігу на підприємстві»;

- №10-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «Погашення податкового боргу платників податків»;

- №11-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «ПДВ: Податкові накладні. Формування, відображення в Реєстрі. Купівля у неплатника ПДВ. Постачання неплатнику ПДВ»;

- №12-08-15 від 29.05.2015р. по консультаціям на тему: «Реклама. Вимоги до рекламування акцій і послуг, яких повинні дотримуватися суб'єкти господарювання, щоб уникнути претензій контролюючих органів».

Оплату за договором було проведено наступними платіжними дорученнями: від 29.04.2015 р. №4668, від 13.05.2015 р. №4723, від 02.06.2015 р. №4812, від 09.06.2015р. №4852, від 16.06.2015 р. №4889, від 01.07.2015 р. №4946.

Також в матеріалах справи містяться реєстр отриманих та виданих податкових накладних за квітень, травень 2015 р., обігово - сальдова відомість по бухгалтерському рахунку 631 за період квітень - липень 2015 р.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-Х11 (далі - Закон № 996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі статтею 1 Закон № 996 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами ПК України.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов'язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті податку на додану вартість) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму податку на додану вартість при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету.

В той же час законодавець не визначив конкретного переліку документів, якими платник повинен підтвердити реальність виконання господарської операції. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає положенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та складення яких узгоджується із законодавчо установленими вимогами щодо оформлення такої операції або із звичаєвою практикою.

Судом встановлено, що позивач відобразив в податковому обліку господарські операції з ТОВ "ХЦПДББ" ЮРПОЛІС" щодо надання останнім юридичних послуг, на підтвердження фактичного надання яких надано первинну документацію.

Разом з тим, на підставі наданих позивачем документів неможливо підтвердити реального надання цих послуг, оскільки під час судового розгляду позивачем не надано доказів фактичного надання послуг, які зазначені в актах виконаних робіт, зокрема: результатів проведеного письмового консультування з юридичних питань; складення процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; проведення у відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів; допомоги в підготовці документів; оформлення договорів, угод; проведення претензійної роботи по матеріалам, що готувалися позивачем; здійснення щотижневого консультування про зміни у законодавстві; проведення підготовчих робіт для перевірки позивача Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування; підготовки відповіді та копіювання всіх документів для здійснення контрольних заходів Інспекцією та інших.

Слід відмітити, що надані позивачем звіти не підтверджують надання наведених послуг, оскільки містять лише загальні положення щодо застосування норм законодавства та не підтверджують наявності у позивача господарської мети за результатами отримання вказаних послуг.

Оскільки під час судового розгляду позивачем не доведено реальності юридичних послуг, не доведено наявності у позивача господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність відображення позивачем в податковому обліку сум податкового кредиту за наслідками господарських операцій з ТОВ "ХЦПДББ" ЮРПОЛІС".

Крім того, суд звертає увагу на те, що господарські операції (зокрема, виконання робіт), здійснені на виконання правочинів, є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань, а дотримання норм цивільного чи господарського права не означають автоматично реальності вчинення господарської операції.

Суд зазначає, що надані до суду копії актів прийому-передачі виконаних послуг та звітів до них містять лише узагальнену інформацію стосовно наданих юридичних послуг, зміст яких не розкритий, та відповідно до якого не має можливості визначити: фактичну дату отримання послуг та обсяг отриманої юридичної консультації; посади та прізвища осіб, які безпосередньо здійснюють господарську операцію, а саме хто надає консультацію та кого консультують; обсяг та конкретний характер вирішених правових питань.

Окремо суд зазначає, що підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та в порушення вимог п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України ТОВ "КЛИЧ" занижено прибуток (фінансовий результат до оподаткування) за 2015 рік на суму 400000 грн. та як наслідок занижено податок на прибуток 72000 грн. від правочинів вчинених Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "КЛИЧ" та ТОВ "ХЦПДББ" ЮРПОЛІС".

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність податкових повідомлень-рішень Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, від 15 квітня 2016 року №, та як наслідок відсутність підстав для їх скасування.

Відносно тверджень позивача, що оскільки наказ від 16.02.2016 року №159, що слугував підставою для проведення перевірки скасовано, то документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Фірма «Клич» була проведена незаконно, а незаконно проведена перевірка не повинна породжувати жодних правових наслідків, суд зазначає наступне.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 27.01.2015 року у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до ДПІ у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та визнання протиправними дій, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник податків має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов'язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки. Невиконання органом контролю норм підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78 та пункту 79.2 ст. 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Відповідно до частини 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд вбачає підстави відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України з огляду на те, що в даному випадку позивач був належним чином ознайомлений з наказом у встановлений законом спосіб до початку перевірки, що підтверджується постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року по справі №820/2550/16, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року, у той час як правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у зв'язку з суттєвою відмінністю від правовідносин у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до ДПІ у м. Южному Одеської області.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що факт скасування наказу про призначення перевірки не впливає на зміст встановлених актом перевірки порушень позивачем податкового законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "КЛИЧ" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 01.12.2016 року.

Суддя Полях Н.А.