Справа № 817/1375/16
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2016 р.Р і в н е 817/1375/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1
до Дубровицького районного військового комісаріату
про визнання протиправним та скасування наказу
В С Т АН О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.07.2016 року №80 "Про підсумки службової діяльності, стану військової та трудової дисципліни за липень та завдань на серпень 2016 року" про оголошення догани позивачу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив на їх обґрунтування, що на час спірних правовідносин обіймав посаду начальника служби захисту інформації Дубровицько районного військового комісаріату. Наказом військового комісара позивачу визначено планове завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом на липень 2016 року, яке до закінчення строку позивач не виконав. Позивач зазначає, що з огляду на посаду, яку він обіймає, заборонено залучення його до виконання завдань не пов`язаних з функціональними обов`язками. Крім того, позивач категорично заперечує факт доведення до нього планового завдання на липень 2016 року, зазначає, що був відсутній на службовій нараді 01.07.2016 року, на якій воно оголошувалось. Також позивач посилається на те, що робота з відбору кандидатів на військову службу за контрактом ним все ж таки проводилась. Тому, позивач вважає застосування щодо нього дисциплінарного стягнення безпідставним і просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представники відповідача проти позовних вимог заперечили. Пояснили на обґрунтування своїх заперечень, що в силу вимог статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на позивача покладено обов`язок беззаперечного виконання наказів керівництва. Представники відповідача зазначають, що попри посаду позивача його правомірно залучено до виконання планового завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом на липень 2016 року, оскільки в даному випадку позивач виконував безпосередній наказ командира. Крім того, представники відповідача вказують, що планове завдання було доведене до відома позивача на службовій нараді 01.07.2016 року, на якій він був присутній, тому ознайомлення його з цим завдання під підпис не вимагалося. Представники відповідача наголошують, що позивач не надав жодних результатів за наслідками своєї роботи з відбору кандидатів на військову службу за контрактом у липні 2016 року, чим порушив службову дисципліну. Тому, представники відповідача вважають, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 18.03.2015 року призначений на посаду начальника служби захисту інформації Дубровицько-Зарічнянського об`єднаного районного військового комісаріату на підставі наказу військового комісара від 18.03.2015 року №24 (а.с. 5).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про визначення планового завдання військовослужбовцям військового комісаріату по відбору військовозобов`язаних на військову службу за контрактом у липні 2016 року" від 01.07.2016 року №71 закріплено відповідальних військовослужбовців за сільськими радами та визначено планове завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом згідно додатку. Зокрема, вказаним додатком ОСОБА_1 закріплено за Колківською, Людинською та Осівською сільськими радами та визначено планове завдання - 2 кандидати з кожної сільської ради (а.с. 12-14, 58-59).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 "Про підсумки службової діяльності, стану військової та трудової дисципліни з липень та завдання за серпень 2016 року" від 30.07.2016 року №80 ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за неналежне виконання функціональних обов`язків під час несення чергової служби та невиконання завдання з відбору кандидатів на військову службу за контрактом визначеного наказом військового комісара від 01.07.2016 року №71 (пункт 12) (а.с. 15, 53-57).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ст. 3 Кодексу законів про працю України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Оскільки військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, порядок проходження якої врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, то Кодекс законів про працю України на них не поширюється (висновки аналогічного змісту наведені у листі Міністерства соціальної політики України від 24.07.2013 року 774/13/84-13).

У свою чергу, частиною 1 статті 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтями 1-2, 4 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №551-XIV передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №551-XIV встановлено, що в разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 51 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №551-XIV визначено, що на сержантів (старшин), військової служби за контрактом, може бути накладено таке стягнення як догана (пункт "б").

Статтею 83 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №551-XIV закріплено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Системний аналіз наведених норм дає суду підстави для висновків, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення, в тому числі у вигляді догани, є вчинення ним протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. При цьому, протиправність поведінки військовослужбовця полягає у порушенні ним своїх службових обов`язків, а також у порушенні чи невиконанні правомірних наказів командира, а під виною розуміється ставлення військовослужбовця до своїх протиправних дій і їх наслідків.

Зокрема, відповідно до ст. 11 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно ст. 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 35 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові. Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Статтею 37 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 року №548-XIV визначено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

З функціональних обов`язків начальника відділення служби захисту інформації Дубровицького районного військового комісаріату Рівненської області, що затверджені військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 01.10.2015 року, вбачається, що начальник служби захисту інформації (режимно-секретного органу) підпорядковується військовому комісару та є безпосереднім начальником особового складу служби захисту інформації. Основними завданнями начальника служби захисту інформації є: недопущення необґрунтованого допуску та доступу сторонніх осіб до секретної інформації; своєчасне розроблення та здійснення разом з іншими структурними підрозділами підприємства, установи, організації заходів щодо охорони державної таємниці; запобігання витоку секретної інформації; виявлення та закриття каналів витоку секретної інформації у процесі діяльності підприємств, установ, організацій; забезпечення режиму секретності під час проведення всіх видів секретних робіт; організація та ведення секретного діловодства; здійснення контролю за станом режиму секретності на підприємстві, в установі, організації та підприємствах, установах, організаціях, діяльність яких координується та спрямовується підприємством, установою, організацією, до складу яких входить режимно-секретний орган або які належать до сфери управління чи відання такого підприємства, установи, організації.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року №939-дск планом заходів щодо охорони державної таємниці в Дубровицькому районному військовому комісаріаті на 2016 рік закріплено заборону залучення особового складу режимно-секретних органів до робіт, які не пов`язані з виконанням їх функціональних обов`язків і несення служби в цілодобових нарядах (а.с. 9, 16-22).

Таким чином, оскільки планове завдання, визначене Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2016 року №71, не можливо віднести до функціональних обов`язків начальника служби захисту інформації та з огляду на заборону залучення позивача до виконання такого завдання, незабезпечення його виконання ОСОБА_1 не може вважатися протиправною поведінкою та слугувати підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також, в ході судового розгляду адміністративної справи судом з`ясовано, що у відповідача відсутні будь-які докази доведення до відома позивача необхідності виконання даного планового завдання.

Як вбачається з додатку до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2016 року №71 він містить графу "підпис про доведення" з підписами усіх відповідальних військовослужбовців, яких закріплено за сільськими радами та визначено їм планове завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом, окрім підпису ОСОБА_1 (а.с. 59).

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що відсутність підпису ще не означає, що даний наказ не доведений до відома позивача, оскільки як стверджує відповідач, це було зроблено в усній формі на службовій нараді, яка мала місце 01.07.2016 року і на якій був присутній позивач. Суд з цього приводу зазначає, що у зв`язку з тим, що у самому наказі передбачено конкретний порядок його доведення до військовослужбовців, а саме - ознайомлення під підпис і лише в такий спосіб з ним було ознайомлено усіх інших військовослужбовців за винятком позивача, то доведення наказу до відома позивача в усній формі не може вважатися таким, що здійснено належним чином.

Крім того, суд критично оцінює зазначені твердження відповідача ще й з тих підстав, що сам позивач свою присутність на нараді, на котрій відбулося ознайомлення з наказом категорично заперечує, посилаючись на те, що був відсутній на службі 01.07.2016 року, оскільки перебував на чергуванні, яке тривало з 09:00 год. 30.06.2016 року до 09:00 год. 01.07.2016 року, що підтверджує довідка Дубровицького районного військового комісаріату від 09.11.2016 року №202 (а.с. 77-78, 126).

При цьому, за приписами наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.12.2015 року №160 "Про організацію та несення чергової служби у Дубровицькому районному військовому комісаріаті у 2016 навчальному році", черговому районного військового комісаріату в день зміни з чергування надається відпочинок відразу після зміни протягом доби (пункт 10) (а.с. 121-125).

Наведені обставини виключають наявність вини позивача у невиконанні ним наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2016 року №71.

Стосовно проведення позивачем агітації з кандидатами на військову службу за контрактом, то судом враховується дана обставина, проте, по-перше, суд зазначає, що проведення такої агітації не спростовує того факту, що виконання планового завдання не належить до функціональних обов`язків позивача та не є беззаперечним доказом того, що до позивача було доведено необхідність виконання такого планового завдання. По-друге, згідно довідки Дубровицького районного військового комісаріату від 09.11.2016 року №2535 та пояснень головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2016 року, рапорти позивача по оповіщенню, зареєстровані за вх. №2692, №2737, №2776, які стосуються проведення агітації, фактично, відсутні (а.с. 104-109).

За таких обставин, позовні вимоги знаходять своє підтвердження достатніми належними і допустимими доказами, а відтак є обґрунтованими та підлягають до задоволення повністю, а оспорюваний наказ в частині, що стосується позивача, підлягає скасуванню.

За змістом статті 94 КАС України судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.07.2016 року №80 "Про підсумки службової діяльності, стану військової та трудової дисципліни за липень та завдання на серпень 2016 року" в частині оголошення дисциплінарного стягнення у вигляді догани старшині ОСОБА_1 , начальнику служби захисту інформації.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.