Справа № 756/13264/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у місті Києві в особі Саганюка Миколи Ростиславовича про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у місті Києві в особі Саганюка Миколи Ростиславовича (далі - відповідач) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 278476 від 03 жовтня 2016 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП; визнання неправомірними дії інспектора патрульної поліції щодо винесення вказаної постанови; закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Оболонський районний суд міста Києва своєю ухвалою від 02 листопада 2016 адміністративний позов залишив без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2016 року та прийняти нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції залишаючи без розгляду адміністративний позов, виходив з того, що відсутні докази поважності причин пропуску строку звернення ОСОБА_2 до суду з позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

Так, даною статтею визначено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. .

З позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що оскаржувана постанова винесена 03 жовтня 2016 року, а до суду позивач звернувся 18 жовтня 2016 року, тобто поза межами строку, передбаченого статтею 289 КУпАП.

Проте, апелянт звертав увагу суду на те, що про наявність постанови не знав, а отримав її поштою лише 08 жовтня 2016 року. Як убачається з самої постанови АА № 278476 від 03 жовтня 2016 року, в графі: «примірник постанови отримав», міститься запис «відмовився від підпису».

Суд першої інстанції належним чином доводи позивача в цій частині не перевірив та не звернув увагу на положення статей 283, 285 КУпАП, якими визначені правила розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що строк оскарження необхідно розраховувати від дати вручення оскаржуваної постанови позивачу, а саме з 08 жовтня 2016 року. У зв'язку з чим, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що подавши 18 жовтня 2016 року адміністративний позов на оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, позивач строки звернення до суду не пропустив.

Окремо, колегія суддів апеляційної вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Частинами першою, другою статті 8 Кодексу передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі «Белле проти Франції» Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

На необхідності забезпечення чіткої практичної можливості оскарження дій, які становлять втручання у права особи також наголошено у справі «Шаповалов проти України».

Таким чином, хоча право доступу до суду і не є абсолютним, це право не повинно обмежуватись таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

У контексті викладеного, враховуючи, що в адміністративному судочинстві загальним строком звернення до адміністративного суду, за чинною редакцією статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, є шестимісячний строк, який обчислюється з моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення своїх прав, колегія суддів доходить висновку, що спеціальний строк оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення тривалістю 10 днів не в повній мірі забезпечує право позивача на доступ до суду.

Матеріали справи підтверджують, що позивач звернувся до суду не порушуючи строки звернення, а тому колегія суддів вважає, що позивач добросовісно реалізував своє право на захист, і що обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватися як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 41, 196, 199, 204, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Літвіна Н. М.