Справа № 826/16747/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 грудня 2016 року м. Київ№ 826/16747/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченко І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомКиївського міського центру зайнятості
доОСОБА_1
простягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

Київський міський центр зайнятості звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів у розмірі 12783,44грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу Оболонського районного центру зайнятості від 17.02.2015р. №НТ150217 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 17.02.2015р. та призначено допомогу по безробіттю з 24.02.2015р.

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 10.06.2015р. №242 Оболонським районним центром зайнятості встановлено, що відповідач є засновником, керівником та підписантом ТОВ «Надробуд».

Відповідно до наказу Оболонського районного центру зайнятості від 23.06.2015р. №170, визнано матеріальне забезпечення ОСОБА_1 безпідставним та таким, що підлягає поверненню в сумі 12783,44грн.

Розглянувши в письмовому провадженні матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1 - 4 частини четвертої статті 50 КАС свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє суду дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків "превентивного" судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За пунктом 5 частини четвертої статті 50 КАС суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши кошти, ОСОБА_1 набув право власності на них. Оскільки спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на кошти в сумі 12783,44грн. та стягнення з нього цієї суми як з недобросовісного набувача, спір має приватно-правовий, а не публічний характер.

У випадку, що розглядається, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина ОСОБА_1 і, на думку суду, не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року (справи NN 21-1884а15 та 21-2209а15) та від 13.09.2016р. у справі №826/20879/13-а.

При цьому, на виконання приписів частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз'яснює позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №826/16747/15 за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача коштів у розмірі 12783,44грн.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя І.М. Погрібніченко