Справа № 826/24686/15
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю

представника позивача Павличенка С.С.

представника відповідача Панасенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригліф» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригліф» до Департаменту культури Київської міської державної адміністрації про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тригліф», звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 04.09.2015 № 65-15 про накладення на позивача фінансових санкцій за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тригліф» та Головним управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини укладено охоронний договір №1194 від 31.10.2005.

26.08.2015 представником Департаменту культури Київської міської державної адміністрації за підсумками огляду частини будинку на вул. Басейній, 1/2 у Печерському районі міста Києва, який є пам'яткою архітектури місцевого значення - «Доходний будинок», 1899-1900 рр., охоронний № 119 (рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 21.01.1986 № 49) складено акт про вчинення правопорушення, яким встановлено, що у частині приміщень підвалу, першого та другого поверхів будинку здійснюються будівельні роботи. При здійсненні огляду будинку за вказаною адресою встановлено, що зазначена частина пам'ятки знаходиться в аварійному стані і в зазначених приміщеннях виконано комплекс будівельних робіт, науково-проектна документація на які не погоджувалась з Департаментом та, відповідно, дозвіл не надавався, що є порушенням п.п. 5.3, 5.4 та 12 охоронного договору від 31.10.2005 № 1194, укладеного між позивачем та Головним управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини на частину нежитлових приміщень підвалу - 175,1 м2 та першого поверху - 198,8 м2 (загальна площа 373,9 м2).

Так, при здійсненні огляду вказаної частини пам'ятки встановлено: у дворі наявний ґрунт, який робітники насипають у мішки та складають там же; з боку двору, через відкриті двері на першому поверсі виявлено, що відсутні будь-які стіни, перегородки; замінено перекриття між підвалом та першим поверхом (наразі монтовані металоконструкції, перекриття та колони), на вказаній конструкції перекриття розміщуються будівельні матеріали та будівельне сміття; рівень підлоги підвалу занижено шляхом зняття ґрунту та винесення його з підвалу на двір, тобто проведені земляні роботи (дозвіл на виконання земляних робіт в Департаменті не реєструвався); у приміщеннях підвалу та першого поверху присутні будівельники (робітники), всі без касок; з боку двору на боковій стіні будинку наявні тріщини, які проходять по всій висоті будинку у різних місцях та різних розмірів; на прибудові (тамбурі) з боку двору біля дверей до зазначених приміщень також наявні тріщини; з боку вул. Басейної встановлено захисний паркан та рекламний банер «Як тебе не любити Києве мій!», який візуально закриває будівельні роботи, що здійснюються у вказаних приміщеннях.

Замовником вказаних вище робіт є ТОВ «Тригліф» (декларація про початок виконання будівельних робіт «Капітальний ремонт нежилих приміщень з № 1 по № 11 (групи приміщень № 4-В), нежилого приміщення № 24 та нежилих приміщень №№ 1, 2 (групи приміщень № 28) з перерозподілом площі та влаштуванням двох приміщень для розміщення адміністративних приміщень закладу торгівлі та складу на вул. Басейній/Крутий узвіз, 1/2 (в літ. А) у Печерському районі м. Києва», 829,70 м2, зареєстрованої ІДАБК у м. Києві за № КВ 13 від 22.02.2013.

Тобто, на частину приміщень зазначеної пам'ятки, загальною площею 436,7 м2, позивачем не укладено охоронний договір, що є порушенням ч. 1 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Оскільки зазначені роботи проведені без погодженої з Управлінням науково-проектної документації та без дозволу Департаменту на виконання зазначених робіт, то це призвело до зміни та пошкодження, а також часткового знищення внутрішніх та зовнішніх елементів будинку, що є порушенням ст. 9, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 24, абз. 2 ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 32 та ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

04.09.2015 Департаментом культури Київської міської державної адміністрації розглянуто матеріали про порушення позивачем законодавства у сфері охорони культурної спадщини та на підставі п. 16 охоронного договору та абз. 2,3 та 5 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини» винесено постанову № 65-15, якою на позивача накладено фінансові санкції за порушення законодавства про охорону культурної спадщини, а саме:

- за проведення незаконних робіт, що можуть завдати або завдали шкоди пам'ятці, у розмірі 51000 грн.;

- за недодержання вимог щодо захисту, збереження, утримання, використання, реставрації пам'ятки, у тому числі, тих вимог, що передбачені охоронним договором, у розмірі 102000 грн.;

- за ухилення власника пам'ятки від підписання охоронного договору у розмірі 17000 грн., що загалом складає 170000 грн.

Вказане постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач діяв в межах наданих повноважень та на їх виконання, тобто, правомірно, що він і довів суду як суб»єкт владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до рішення виконавчого комітету Київської міськради народних депутатів від 21.01.1986, будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2 - є пам'яткою архітектури місцевого значення - «Доходний будинок», 1899-1900 рр., охоронний № 119.

Відповідно до п. 3 розділу X «Прикінцеві положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Таким чином, будівля по вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2, у Печерському районі м. Києва є пам'яткою культурної спадщини місцевого значення та, відповідно, охороняється Законом України «Про охорону культурної спадщини».

31.10.2005 між позивачем та Головним управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини укладено охоронний договір № 1194 на пам'ятку культурної спадщини за адресою: вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 28.09.200 №1805 (в редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 16.04.2008 №550 та від 05.12.2012 №2177) затверджено Положення про Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА), в п.1 якого зазначено, що Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу КМР (КМДА) є правонаступником Головного управлінням культури, мистецтв та охорони культурної спадщини.

Рішенням КМР від 25.12.2014 №741/741 «Про діяльність виконавчого органу КМР (КМДА)» прийнято рішення про реорганізацію шляхом приєднання до Департаменту управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та визначено, що Департамент є правонаступником останнього.

Відповідно до п. 5.4 охоронного договору Товариство зобов'язується утримувати територію пам'ятки упорядженою, не допускати використання цієї території для нового будівництва та задоволення інших господарських потреб, що можуть зашкодити пам'ятці. Не робити ніяких прибудов до пам'ятки, не переробляти її як ззовні, так і всередині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам'ятки, без спеціального письмового дозволу Управління.

Пунктом 12 охоронного договору передбачено обов'язок позивача проводити реставраційні, ремонтні та інші роботи відповідно до науково-проектної документації затвердженої в установленому порядку, за письмовим дозволом Управління.

Згідно з п. 16 охоронного договору у разі невиконання власником (позивачем) вимог чинного пам'яткоохоронного законодавства та умов цього договору Управління накладає в установленому порядку на власника штрафні санкції в розмірі від ста до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний випадок порушення, а також зобов'язує власника відшкодувати завдані ним збитки.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІІІ (далі - Закон №1805-ІІІ).

Об'єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, охороняються державою. Охорона об'єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону №1805-ІІІ Державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать:

- центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини;

- орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим;

- обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;

- виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 24 Закону №1805-ІІІ власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. У разі виникнення загрози для збереженості пам'ятки її власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов'язані негайно повідомити про це орган охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та орган місцевого самоврядування, на території якого розташована пам'ятка.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №1805-ІІІ консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Кконсервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для проведення вказаних заходів на пам'ятці місцевого значення є письмовий дозвіл виданий відповідачем на підставі погодженої з ним же науково-проектної документації.

Так, позивач отримав листи Міністерства культури України щодо погодження проектної документації та надання дозволу на виконання реставраційних робіт. Вказані дозволи були пов'язанні з тим, що пам'ятка знаходиться в історичному ареалі м.Києва.

В той же час, будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Басейна/Крутий узвіз 1/2 - є пам'яткою архітектури місцевого значення.

Таким чином, позивачу необхідно було отримати у відповідача погодження науково-проектної документації на проведення таких робіт, спеціального письмового дозволу переробляти зазначений об'єкт як зовні, так і всередині, а також не вести будь-яких земляних робіт на території пам'ятки, що прямо передбачено охоронним договором від 31.10.2005 № 1194.

Враховуючи вищенаведене, хибними є покликання позивача на те, що капітальний ремонт не стосувався предмету охорони культурної спадщини, оскільки проект капітального ремонту стосується не всього будинку, а лише його частини.

Відповідно до ст. 6-1 Закону №1805-ІІІ набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Відповідно до п.5 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого Постановою КМУ від 27.04.2011 №557 до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак, зокрема: можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

З огляду на викладене, твердження позивача про те, що будівельні роботи проводяться на підставі декларації про початок будівельних робіт також є хибними.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Закону №1805-ІІІ органи охорони культурної спадщини зобов'язані заборонити будь-яку діяльність юридичних або фізичних осіб, що створює загрозу пам'ятці або порушує законодавство, державні стандарти, норми і правила у сфері охорони культурної спадщини.

Приписи органів охорони культурної спадщини є обов'язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

Відповідно до ч. 6 ст.3 Закону №1805-ІІІ рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов'язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить застосування фінансових санкцій за порушення цього Закону.

Крім того, як установлено судовим рішенням у справі № 2а-11686/12/2670 (К/800/25151/13) , яке набрало законної сили, посилання позивача на листування та протокольні доручення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, як підставу проведення протиаварійних робіт, не відповідає вимогам законодавства у сфері охорони культурної спадщини

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригліф» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 28 листопада 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.