Справа № 552/3533/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 р.Справа № 552/3533/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2016р. по справі № 552/3533/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області , Міністерства внутрішніх справ України

про стягнення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника міліції,

ВСТАНОВИЛА

07.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (далі по тексту - Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, перший відповідач), Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - МВС України, другий відповідач), в якому просив суд :

1) зобов'язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області видати наказ для виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції ОСОБА_1;

2) зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України виділити та перерахувати на рахунок Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області кошти у розмірі 275600 грн., для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги на користь ОСОБА_1 (200-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності згідно з п.2 ч.3 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850);

3) зобов'язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області здійснити виплату одноразової грошової допомоги на користь ОСОБА_1 шляхом перерахування суми виплати у розмірі 275600 грн. (200-кратний прожитковий мінімум, установлений законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності згідно з п.2 ч.3 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850) на рахунок, відкритий позивачем в установі банку або через касу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2016 року по справі № 552/3533/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України виділити та перерахувати на рахунок Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області кошти у розмірі 275600 (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот гривень) грн., для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобов'язано Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області видати наказ для виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги у разі інвалідності, здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 шляхом перерахування суми виплати у розмірі 275600 грн. на рахунок відкритий позивачем в установі банку або через касу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

Другий відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, ненадання належної оцінки доказів у справі, просить суд апеляційної інстанції постанову Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2016 року по справі № 552/3533/16-а скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що 11.04.2016 року до Департаменту фінансового забезпечення МВС України надійшли матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, 05.05.2016 року начальником Департаменту було затверджено висновок про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги, який 11.05.2016 року разом із документами надісланий до Ліквідаційної комісії УМВСУ в Полтавській області для проведення виплати. З посиланням на п.10 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, зазначив, що виплата грошової допомоги здійснюється в порядку черговості Ліквідаційними комісіями ГУМВС та УМВС областей. Вказав, що Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області утримується за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених для Національної поліції України. Відмітив, що в поточному році значно зросла кількість осіб, які звертаються за виплатою одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності. Беручи до уваги, що Міністерством внутрішніх справ України не було відмовлено позивачеві у виплаті одноразової грошової допомоги по інвалідності та черговість виплати вказаної допомоги (станом на 17.08.2016 року здійснено виплати за висновками, затвердженими 05.02.2016 року), вважає, що МВС України у спірних відносинах діяло в межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Позивач в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, в апеляційній скарзі просив розглянути справу без участі свого представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що відповідачі по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників відповідачів.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга МВС України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом УМВС України в Полтавській області № 625 від 06.11.2015 року ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішній справ за п. 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (у запас через хворобу) (а.с.8).

У відповідності до свідоцтва про хворобу № 535-С від 29.10.2015 року військово-лікарської комісії УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.9-10).

Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії, викладеним у виписці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0188300 від 05.02.2016 року, довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ №0005031 від 05.01.2016 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи у зв'язку із захворюваннями, пов'язаними з проходженнями служби в ОВС, зі ступенем втрати професійної працездатності 70% (а.с.13-14).

09.02.2016 року позивачем було подано заяву (рапорт) на ім'я голови ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням 2-ї групи інвалідності від захворювань, пов'язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ. До заяви позивачем було додано копію свідоцтва про хворобу, довідку МСЕК, копії паспорту та ідентифікаційного коду (а.с.11).

Відповідно до висновку МВС України від 05 травня 2016 року ОСОБА_1 призначена одноразова грошова допомога у розмірі 275600 грн. відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ (а.с. 58).

11.05.2016 року зазначений висновок надісланий до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області.

Однак, станом на час розгляду справи судом першої інстанції одноразова грошова допомога по інвалідності ОСОБА_1 виплачена не була, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання МВС України виділити та перерахувати на рахунок ліквідаційної комісії кошти в розмірі 275600 грн., та зобов'язання ліквідаційної комісії видати наказ для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності, та здійснити виплату позивачеві вказаної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідачами не було виплачено одноразову грошову допомогу по інвалідності у двомісячний строк, встановлений пунктом 10 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Беручи до уваги, що апеляційне провадження відкрито лише за апеляційною скаргою МВС України, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання МВС України виділити та перерахувати на рахунок Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області кошти в розмірі 275600 грн. для нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення цієї частини позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.3 Закону України від 23.12.2015 року № 900-VІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі по тексту - Порядок № 850).

Згідно з пп.2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

У відповідності до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

За приписами п.8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно з п.9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (п.10 Порядку № 850).

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ (п.11 Порядку № 850).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності позивачем подано 09.02.2016 року.

На виконання п. 9 Порядку № 850 ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області було складено висновок про виплату ОСОБА_1

Як вбачається зі змісту листа-відповіді Головного управління Національної поліції в Полтавській області на звернення ОСОБА_1, пакет документів щодо виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності вперше було надіслано до МВС України для розгляду 21.03.2016 року за вих. № 4/440 (а.с.16).

Згідно з листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області від 11.04.2016 року № 4/659, матеріали на виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності були повернуті МВС України на доопрацювання у зв'язку з невідповідністю спеціального звання, вказаного у висновку, заяві про виплату. Матеріали були оформлені належним чином та повторно надіслані до МВС України на затвердження за вих. № 4/626 від 06.04.2016 року, що також підтверджується наданою до матеріалів справи копією супровідного листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області № 4/626 від 06.04.2016 року (а.с.17, 125).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2016 року висновок про призначення позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 275600,00 грн. було затверджено директором ДФОП МВС України (а.с.53).

З огляду на викладене, беручи до уваги дату прийняття МВС України рішення про виплату позивачеві одноразової грошової допомоги по інвалідності, у відповідності до п.10 Порядку № 850 граничною датою виплати позивачеві вищевказаної допомоги є 05.07.2016 року.

Матеріалами справи підтверджено, що затверджений висновок був повернутий Міністерством внутрішніх справ 11.05.2016 року за вих. № 15/2-1640 та надійшов на адресу ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області 16.05.2016 року (а.с.123).

17.05.2016 року Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Полтавській області за підписом члена ліквідаційної комісії ОСОБА_2 було надіслано на адресу МВС України заявку про потребу в коштах на виплату грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції на травень 2016 року по УМВС України в Полтавській області, зокрема, і на позивача по справі (а.с.122).

Разом з тим, кошти позивачеві у строк, встановлений пунктом 10 Порядку № 850, виплачені не були.

Колегія суддів відмічає, що відповідачами по справі не заперечується наявність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги по інвалідності в розмірі 275600,00 грн. (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності).

Невиплату вищевказаної допомоги у встановлений строк відповідачі пояснюють відсутністю коштів.

Так, перший відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється ліквідаційними комісіями ГУМВС, УМВС областей. Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області утримується за рахунок коштів державного бюджету України, передбачених для Національної поліції України. В поточному році значно зросла кількість осіб, які звертаються за виплатою одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності. Станом на 17.08.2016 року здійснено виплати одноразової грошової допомоги за висновками, затвердженими 05.02.2016 року. Оскільки переважна більшість з числа тих, хто звернувся за отриманням вказаної допомоги, є інвалідами, які мають травми чи захворювання і потребують термінового лікування, вказана допомога виплачується виключно в порядку черги, відповідно до дати затвердження висновків, як це передбачено Порядком № 850.

Вказане, на думку першого відповідача, свідчить про те, що позивачеві не було відмовлено МВС України у проведенні виплати одноразової грошової допомоги на підставі ст.23 Закону України «Про міліцію». За твердженням першого відповідача, МВС України діяло в межах та у спосіб, встановлених законодавством України, та як це передбачено Порядком № 850.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, Порядком № 850 не передбачено продовження терміну виплати одноразової грошової допомоги по інвалідності. Термін виплати вказаної допомоги не поставлено в залежність від наявності або відсутності коштів на виплату допомоги у МВС України.

Та обставина, що пунктом 10 Порядку № 850 передбачено виплату допомоги в порядку черговості, не знімає з відповідачів обов'язку здійснити виплату одноразової грошової допомоги у двомісячний термін з дня прийняття МВС України рішення про її виплату (затвердження висновку).

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги МВС України про те, що ліквідаційна комісія утримується та здійснює виплату одноразової грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для Національної поліції України, та про зростання в поточному році кількості осіб, які звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги по інвалідності, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання допомоги по інвалідності, нарахування та виплата якої прямо передбачені законом. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань не повинно прийматися до уваги. Так, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

В силу п.1 ч.2 ст.22 БК України МВС України є головним розпорядником бюджетних коштів.

Згідно з п.7 ч.5 ст.22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів зокрема здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

У відповідності до ч.1 ст.23 БК України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з ч.1 ст.48 БК України розпорядники бюджетних коштів, яким в даному випадку є ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області, беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, довгострокових зобов'язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

За приписами ч.1 ст.49 БК України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Незважаючи на те, що ліквідаційною комісією (розпорядником бюджетних коштів) 17.05.2016 року, тобто, на наступний день після отримання затвердженого висновку, було надіслано на адресу МВС України заявку про потребу в коштах на виплату одноразової грошової допомоги по інвалідності, зокрема, і позивачу по справі, першим відповідачем коштів для виплати допомоги ОСОБА_1 виділено не було.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перший відповідач правомірності своєї бездіяльності щодо невиділення коштів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по інвалідності належним чином не довів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов'язання МВС України виділити та перерахувати на рахунок Ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області коштів у розмірі 275600 грн., для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до МВС України, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги МВС України, з наведених вище підстав, висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2016р. по справі № 552/3533/16-а в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України виділити та перерахувати на рахунок Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області кошти у розмірі 275600 (двісті сімдесят п'ять тисяч шістсот гривень) грн. для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 29.11.2016 р.