Справа № 804/19000/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Павловського Д.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольська виробнича база» про стягнення заборгованості ,
В обґрунтування позову позивач зазначив, що станом на 11.11.2014 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольська виробнича база» має податковий борг має податковий борг по платежу «орендна плата за землю» у розмірі 34 708,76 грн. (в т.ч. пеня 383,49 грн.). У звязку з чим позивач просить стягнути дану заборгованість.
Відповідач належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач протягом десяти днів не надав до суду заперечень проти позову та позов не визнав.
Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ТОВ «Нікопольська виробнича база» взято на облік як платник податків 05.03.2007 (довідка від 26.10.2009 № 623/29-068).
Згідно п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Станом на 11.11.2014 ТОВ «Нікопольська виробнича база» має податковий борг по платежу «орендна плата за землю» у розмірі 34 708,76 грн. (в т.ч. пеня - 383,49 грн.), який утворився результаті наступного.
Згідно ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація)
- документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Відповідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно п. 287.7 ст. 287 ПК України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
Згідно вимог п. 288.7 ст. 287 ПК України - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Згідно п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
Згідно п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Обєктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;
не може перевищувати: для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації обєктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких обєктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
19.02.2014 ТОВ «Нікопольська виробнича база» до Нікопольської ОДПІ було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, згідно якої сума податкового зобовязання до сплати в бюджет за 2014 рік складає 58 843,35 грн.
Щомісячний платіж по вказаній декларації складає з січня по листопад 2014 року у розмірі 4903,61 грн., за грудень 2014 року у розмірі 4903,64 грн.
ТОВ «Нікопольська виробнича база» у встановлені строки не сплачено суму
податкових зобовязань, зазначених у поданій ним податковій декларації, а саме: березень 2014 у розмірі 4903,61 грн.; квітень 2014 у розмірі 4903,61 грн. травень 2014 у розмірі 4903,61 грн.; червень 2014 у розмірі 4903,61 грн.; липень 2014 у розмірі 4903,61 грн.; серпень 2014 у розмірі 4903,61 грн.; вересень 2014 у розмірі 4903,61 грн.;
Отже, всього сума заборгованості по орендній платі за землю становить 34 325,27 грн.
Згідно п.п. 14.1.162 ст. 14 ПК України визначено поняття пені.
Так, згідно п.п. 14.1.162 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строет.
Відповідно до ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - від першого робочого дня. наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом; при нарахуванні суми грошового зобовязання контролюючими органами - від першого робочого дня. наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; у день настання строку погашення податкового зобовязання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); у день настання строку погашення податкового зобовязання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.
Згідно п. 129.3 ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобовязань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобовязань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкротство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).
У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається : урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
У відповідності до ст. 129 ПК України, на суму грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки ТОВ «Нікопольська виробнича база» нарахована пеня в розмірі 383,49 грн., яка ним також не сплачена.
Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України сума грошового зобовязання самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання є податковим боргом.
Стаття 67 Конституції України встановлює обовязок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 ПК України).
ТОВ «Нікопольська виробнича база» не було добровільно погашено суми податкового боргу по платежем та зборам до бюджету, які зазначені в податковій вимозі, отже, вищевказана податкова вимога не відкликалась та нові податкові вимоги, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, на адресу платника податків не направлялись.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з п. 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
За таких підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.158-163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя ОСОБА_1