Справа № 619/2746/16-а
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/2746/16-а
провадження №2-а/619/72/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 р. м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - судді за участю секретаря судового засідання Калмикової Л.К. Пономарьової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дергачі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Дергачівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дергачівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Харківської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 22 грудня 2006 року він перебуває на обліку в Дергачівському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, отримує пенсію за вислугою років, яку призначено йому на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-XII у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Наказом Генерального прокурора України від 27 березня 2014 року №505ц його звільнено з Генеральної прокуратури України за власним бажанням (у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»). Стаж роботи в органах прокуратури більше 22 років.

Постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів з 01.12.2015 підвищено посадові оклади, розміри яких затверджено у тому числі постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати працівників органів прокуратури».

12 липня 2016 року він звернувся до Дергачівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 90% від місячної заробітної плати прокурора відділу Генеральної прокуратури України у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату №180 від 19.02.2016 року (вих.18-180зп).

На вказану заяву 22.07.2016 р. Дергачівським об'єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Харківської області йому надано відповідь про відмову у перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 року, із зазначенням, що умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначені Кабінетом Міністрів України. На даний час нормативно-правовими актами не врегульовано проведення перерахунку працівникам прокуратури. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 09.12.2015 року посадові оклади були упорядковані з 01.12.2015 року в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією.

Вважає дії Дергачівського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ незаконними і такими, що порушують конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими Законами України з таких підстав.

На дату призначення йому пенсії (22.12.2006) частинами 1 та 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789-ХІІ визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від сум місячного заробітку.

Відповідно де вимог статей 22, 64 Конституції України права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані або обмежені. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у правоохоронних органах, у тому числі, органах прокуратури. Вказані питання закріплені у рішеннях Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг компенсацій та гарантій.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гаранті й соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з частиною 15 статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними Законом України від 08.07.2011 №3668-УІ) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Редакцією ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», із змінами внесеними Законом № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За правилами ст.ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Проте, нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Йому пенсія була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України, що діяла станом на грудень 2006 року, тобто до набрання чинності вищезгаданих законів. Водночас зміни внесені до цієї статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначається порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Таку позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, від 6 жовтня 2015 року у справі №127/11720/14-а, які згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду, Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права з вказаних спірних питань також наведена в ухвалах Вищого адміністративного Суду України від 3 липня 2014 року № К/800/1393/14, від 29 квітня 2015 року №К/800/60251/13.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-УІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХИ (з внесеними змінами закону України від 08.07.2011 № 3668-УІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 даної статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсій у відсотках стосується порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-УШ від 02.03.2015 не зазнали.

Відмовляючи у перерахунку пенсії, відповідач безпідставно застосував постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, якою із постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.200 №865 виключено пункт 4, яким було передбачено порядок перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям, оскільки цей пункт передбачав порядок перерахунку пенсії, призначеної виключно відповідно до Закону України «Про державну службу», який не регулює порядок призначення і перерахунку пенсії прокурорсько-слідчих працівників.

Зазначив, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії є незаконними.

Просить визнати протиправними дії Дергачівського об'єднаного Управляння Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в перерахунку розміру пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції, що діяла станом на грудень 2006 року, на підставі довідки Генеральної прокуратури України №180 від 19.02.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% середнього місячного заробітку, зобов'язати Дергачівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до довідки Генеральної прокуратури України №180 від 19.02.2016 р. про заробітну плату згідно з статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХП з розрахунку 90% із середнього заробітку з 01.12.2015 р. без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Позивач у судове засідання не з'явився, згідно заяви позов підтримує, просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача - Дергачівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Гурєва Ж.І. позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. В судове засідання 22.11.2016 р. не з'явилась, просить закінчувати розгляд справи у її відсутність, що суд вважає за можливе.

Так, представник відповідача пояснила, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні з 22.12.2006 року та отримує пенсію за вислугу років, як працівник прокуратури. При цьому пенсію за вислугу років було призначено відповідно до норм Закону №1789, чинного на час призначення пенсії.

12.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до управління із заявою про перерахунок пенсії, як держслужбовцю згідно окладу.

До заяви від 12.07.2016 року ОСОБА_3 надав довідку про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, видану Генеральною прокуратурою України від 19.02.2016 року за №18-180 зп.

14.07.2016 року управлінням було відмовлено в перерахунку пенсії, про що ОСОБА_3 був повідомлений листом від 22.07.2016року за № 2692/02/39.

При прийнятті рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 управління керувалося виключно нормами Закону №213, Закону №1789 та Закону №1697.

Закон №1789-ХП втратив чинність, а саме в частині ст. 50-1 щодо пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих, крім п. 3,4,6,11. При цьому втратили чинність п. 13 ст. 50-1 Закону №1789 щодо обчислення (перерахунку) пенсії та п. 18 ст. 50-1 Закону №1789 щодо встановлення максимальних розмірів пенсії. Зміни до зазначеного Закону було внесено Законом №1697 від 14.10.2014 року.

Згідно п. 2 ст. 85 Закону № 1697 питання матеріально-побутового забезпечення та соціального захисту працівників органів прокуратури, не врегульовані цим Законом, визначаються Законом України „Про державну службу" та іншими законодавчими актами.

Відповідно п. 2 ст. 86 Закону №1697 пенсії призначаються в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове держане соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно п. 20 ст. 86 Закону №1697 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема, Законів України «Про державну службу» та «Про прокуратуру».

З 01.06.2015 року Законом України від 02.03.2015 року №213- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» припинені дії норм Закону України „Про прокуратуру" в частині, яка стосується пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури, у тому числі ст. 86 цього Закону, яка регламентувала підстави для перерахунку пенсії прокурорам.

Зазначена норма Законом України від 02.03.2015 року №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у встановленому порядку такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) не визнана.

Згідно Перехідних положень Закону України „Про державну службу", що набрав законної сили з 01.05.2016 року , ст. 37 Закону (1993 року) діє щодо призначення та виплати пенсій державним службовцям при призначенні вперше, тоді як ст. 37-1 втратила чинність. Тому з 01.12.2015 року перерахунок пенсій повинен здійснюватися у відповідності до Розділу 6 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що наведено у Перехідних положеннях Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-8 від 02.03.2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року виключено п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року щодо порядку перерахунку пенсії непрацюючим пенсіонерам, які отримують пенсії за Законом „Про державну службу" (1993 року) в тому числі і щодо порядку перерахунку пенсії непрацюючим пенсіонерам, які отримують пенсію за Законом „Про прокуратуру" (1991 року) та за Законом „Про прокуратуру" (2014 року). Оскільки ст. 86 Закону України „Про прокуратуру" (2014 року) та ст. 50-1 „Про прокуратуру" (1991 року) визначали, що порядок перерахунку пенсій встановлював Кабінет Міністрів України, а такий порядок на момент звернення позивача відсутній.

Відмова у проведенні перерахунку пенсії за довідкою, виданою Генеральною прокуратурою України від 19.02.2016 року за№18-180зп, є обгрунтованою.

Заперечує щодо вимоги ОСОБА_3 про здійснення перерахунку, починаючи з 01.12.2015 року та проведення в подальшому йому виплат пенсії на підставі довідки Генеральної прокуратури України №18-180зп, виходячи з розрахунку 90% від суми, вказаній в ній, місячної (чинної) заробітної плати без обмеження граничними розміру пенсії:

Відповідно частини 9 ст. 86 Закону №1697 пенсійне забезпечення працівників прокуратури визнаних інвалідами І або II групи, проводиться в розмірах передбачених частиною другою цієї статті (в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, а умови та порядок перерахунку вже призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України (частина 20 ст. 86 Закону №1697).

Відповідно до Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" до ст. 50-1 Закону №1789 було внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Така ж норма міститься і в п.18 ст. 86 Закону №1697, крім того в даній статті зазначено, що тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Дані вимоги вважають безпідставними та не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Дергачівському об'єднаному Управлінні пенсійного фонду України Харківської області з 22.12.2006 року та отримує пенсію за вислугу років, як працівник прокуратури. При цьому пенсію за вислугу років було призначено відповідно до норм Закону № 1789, чинного на час призначення пенсії.

12.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Дергачівського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Харківської області із заявою про перерахунок пенсії, як держслужбовцю згідно окладу.

До заяви від 12.07.2016 року ОСОБА_3 надав довідку про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, видану Генеральною прокуратурою України від 19.02.2016 року за №18-180 зп.

Листом Дергачівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22.07.2016 року №2692-02/2039 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись, що згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789 від 05.11.1991 та ст. 86 закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 умови та порядок проведення перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначені Кабінетом Міністрів України.

На час призначення позивачу пенсії (22.12.2006) частинами 1 та 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789-ХІІ визначено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від сум місячного заробітку.

Відповідно де вимог статей 22, 64 Конституції України права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані або обмежені. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у правоохоронних органах, у тому числі, органах прокуратури. Вказані питання закріплені у рішеннях Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг компенсацій та гарантій.

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема , працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Згідно з частиною 15 статті 50-1 Закону «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними Законом України від 08.07.2011 №3668-УІ) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Редакцією ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» із змінами, внесеними Законом № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За правилами ст.ст. 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Нова редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Позивачу пенсія була призначена відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції Закону України, що діяла станом на грудень 2006 року, тобто до набрання чинності вищезгаданих законів. Водночас зміни внесені до цієї статті стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Оскільки призначення органами Пенсійного фонду України пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, тому при проведенні перерахунку пенсії застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначається порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення саме на момент призначення пенсії.

Таку позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, від 6 жовтня 2015 року у справі №127/11720/14-а, які згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду, Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права з вказаних спірних питань також наведена в ухвалах Вищого адміністративного Суду України від 3 липня 2014 року № К/800/1393/14, від 29 квітня 2015 року №К/800/60251/13.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-УІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХИ (з внесеними змінами Закону України від 08.07.2011 № 3668-УІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 даної статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсій у відсотках стосується порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсій різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-УШ від 02.03.2015 не зазнали.

Відмовляючи у перерахунку пенсії відповідач безпідставно застосував постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013, якою із постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.200 №865 виключено пункт 4, яким було передбачено порядок перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати державним службовцям, оскільки цей пункт передбачав порядок перерахунку пенсії, призначеної виключно відповідно до Закону України «Про державну службу», який не регулює порядок призначення і перерахунку пенсії прокурорсько-слідчих працівників.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Згідно із статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. Отже, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.1, 19, 22, 64 Конституції України, п. 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Законом № 213-УШ від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» , ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» ст.ст. 2, 17, 104, 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Дергачівського об'єднаного Управляння Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_3 в перерахунку розміру пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у редакції, що діяла станом на грудень 2006 року, на підставі довідки Генеральної прокуратури України №180 від 19.02.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% середнього місячного заробітку.

Зобов'язати Дергачівське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до довідки Генеральної прокуратури України №180 від 19.02.2016 р. про заробітну плату згідно з статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХП з розрахунку 90% із середнього заробітку з 01.12.2015 без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л. К. Калмикова