Справа № 812/363/16
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/363/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Борзаниці С.В.,

при секретарі - Ждановій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення від 21.08.2015 № 1961 та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) до Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - Відповідач, ГТУЮ у Луганській області), в якому Позивач просив: визнати протиправними дії Відповідача щодо винесення наказу від 21 08.2015 № 1961 про звільнення Позивача із займаної посади спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції; скасувати наказ від 21 08.2015 № 1961 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції; поновити ОСОБА_2 на посаді спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції.

В обґрунтування позовних вимог Позивач послався не те, що 15.10.2008 згідно з наказом № 4 її призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу правової роботи та правової освіти легалізації об'єднань громадян Луганського управління юстиції, тимчасово на період відпустки ОСОБА_3 по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, як переможець у конкурсі. 15.10.2008 ОСОБА_2 у відповідності до Закону України «Про державну службу» прийнято присягу державного службовця та на підставі наказу від 15.10.2008 № 45 присвоєно 15 ранг державного службовця.

12.02.2015 на підставі наказу від 12.02.2015 № 37-В Головне управління юстиції у Луганській області перейменовано на Головне територіальне області управління юстиції у Луганській області.

21.08.2015 на підставі наказу № 1961 ОСОБА_2 звільнено із займаної посади відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України. Такі дії Відповідача вважає незаконними, а наказ про звільнення від 21.08.2015 № 1961 таким, що підлягає скасування з наступних підстав.

З 13.04.2014 Рада національної безпеки та оборони України прийняла рішення про початок проведення в Україні антитерористичної операції. У квітні 2014 року м. Луганськ та Головне управління юстиції у Луганській області були захоплені представниками терористичних та злочинних угрупувань.

Позивач зазначила, що вимушена була виїхати з м. Луганська та в подальшому проживала за адресою: АДРЕСА_1

16.03.2012 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_4 та з 24.02.2015 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, як часто тривало хворіла. Зазначає, що про своє звільнення дізналася в березні 2016 року після звернення до Урядової гарячої лінії.

14.03.2016 Позивачем отримано лист ГТУЮ у Луганській області, відповідно до якого останнім проведено перевірки посадових і службових осіб органів юстиції, про що були видані відповідні накази. Наказом ГТУЮ у Луганській області від 10.08.2015 № 220-В «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади», було визначено провести перевірку, передбачену Законом, стосовно працівників підвідомчих підрозділів Головного територіального управління юстиції у Луганській області, зазначених у додатку 1 до наказу, визначивши днем початку проведення перевірки - 10 серпня 2015 року. Даний наказ був розміщений на офіційному веб-сайті Відповідача у день його підписання - 10 серпня 2015 року.

В листі Відповідач посилається на те, що були зроблені численні спроби зв'язатися з Позивачем через засоби телефонного зв'язку, соціальні мережі та інших працівників, але належного результату такі спроби не принесли. Позивач вважає дані твердження безпідставними, оскільки згідно з довідкою від 24.10.2014 № 935000110 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 проживала на території, підконтрольній українській владі, та виконувала свої прямі обов'язки, передбачені законом, і повинна була дбати про здоров'я дитини, а не досліджувати винесення наказів, які розміщені на офіційному веб-сайті Відповідача.

Позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Додатково пояснила, що навесні 2015 року спілкувалася з працівником кадрів відповідача - дівчиною на ім'я ОСОБА_5, яка надала їй свій номер телефону. Вона до літа 2015 року по необхідності дзвонила вказаній особі. Але десь приблизно з липня 2015 року зв'язок з цим працівником був відсутній. При цьому Позивачка свій номер телефону не змінювала та постійно була на зв'язку. Також вона на офіційну електронну адресу Відповідача у 2015 році направляла документи, у зв'язку з чим у Відповідача повинна була залишитися електронна адреса відправника, тобто наявний був зворотній зв'язок. Однак їй ніхто не телефонував та не надсилав ніяких повідомлень щодо перевірки в порядку закону «Про очищення влади».

Представник відповідача заперечував проти позову з таких підстав. Працівниками відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області та Луганського міського управління юстиції були зроблені численні спроби зв'язатися з Позивачем через засоби телефонного зв'язку, соціальні мережі та інших працівників, колег, але належного результату такі спроби не принесли, так як на телефонні дзвінки вона не відповідала, в соціальних мережах її розшукати не вдалося.

У зв'язку з неподанням у відповідності до положень частини третьою статті 4 Закону України «Про очищення влади» у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки, тобто з 10.08.2015, власноруч написаної заяви про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей, 21.08.2015 ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади.

Інформації про знаходження Позивача за адресою: Луганська область, Троїцький район, с. Покровське, вул. Совєтська б. 49, у Відповідача не було.

Також зазначив, що посада спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції не передбачена структурою та штатною чисельністю Головного територіального управління юстиції у Луганській області на 2016 рік, затвердженою Міністерством юстиції України 10 березня 2016 року. На підставі викладеного у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд дійшов такого.

В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що 15.10.2008 ОСОБА_2 згідно з наказом від 15.10.2008 № 4 призначено на посаду спеціаліста І категорії відділу правової роботи та правової освіти легалізації об'єднань громадян Луганського управління юстиції, тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ОСОБА_3, як переможець у конкурсі, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_2 (а.с.6-7).

Відповідно до наказу від 06.03.2009 № 15 ОСОБА_2 призначено за переведенням на посаду спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції тимчасово на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку ОСОБА_3, зі збереженням 15 рангу державного службовця.

До суду надане свідоцтво серія НОМЕР_1 від 23.03.2012 про народження ОСОБА_4, мати - ОСОБА_2 (а.с.10).

Позивачем надана до суду довідка від 24.10.2014 № 935000110 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою фактичне місце проживання ОСОБА_2: АДРЕСА_1 (а.с.8).

У відповідності до п. 1 наказу в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 10.08.2015 № 220-В «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», наказано провести перевірку, передбачену Законом, стосовно працівників підвідомчих підрозділів Головного територіального управління юстиції у Луганській області, зазначених у додатку 1, визначивши днем початку проведення перевірки 10.08.2015 (а.с.22-23).

Згідно з п.п. 3, 4 вказаного наказу відділ організаційної роботи, документування та контролю повинен забезпечити доведення цього наказу до відома працівників, зазначених у додатку 1, шляхом оприлюднення його на офіційному веб-сайті Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Керівникам підвідомчих підрозділів Головного територіального управління юстиції у Луганській області забезпечити ознайомлення працівників, у тому числі тих, які відсутні на роботі (знаходяться у відрядженні, щорічних основних та додаткових відпустках, відпустках без збереження заробітної плати, навчальних відпустках, відпустках по вагітності та пологах, відпустках для догляду за дитиною та перебувають на листку непрацездатності) з цим наказом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не зверталася до Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо подальшого проходження державної служби та проходження перевірки, яка передбачена Законом України «Про очищення влади», після переміщення до с. Покровского Троїцького району Луганської області.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 14.03.2016 № Б-133/9/10-45 працівниками Луганського міського управління юстиції були зроблені численні спроби зв'язатися з ОСОБА_2 через засоби телефонного зв'язку, соціальні мережі та інших працівників, колег, але належного результату такі спроби не принесли.

З наданих у судовому засіданні представником відповідача пояснень вбачається, що розміщення на офіційному веб-сайті ГТУЮ у Луганській області наказу від 10.08.2015 № 220-В Відповідач вважає належним повідомленням Позивача про початок перевірки, яка передбачена Законом України «Про очищення влади».

Жодних доказів щодо доведення наказу від 10.08.2015 № 220-В «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» особисто до Позивача до суду не надано.

Відповідно до наданої до суду трудової книжки Позивача НОМЕР_2 21.08.2015 ОСОБА_2 звільнено із займаної посади відповідно до п. 7-2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

За наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21.08.2015 № 1961 «Про звільнення ОСОБА_2.» звільнено ОСОБА_2, спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції із займаної посади 21 серпня 2015 року, відповідно до п. 7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.30).

Також, вказаним наказом до позивача застосована заборона, передбачена частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Позивач у позовній заяві зазначила, що про звільнення вона дізналася в березні 2016 року.

Відповідно до пп. 5 п. 2 Наказу міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганській області» в.о. начальника Головного управління юстиції у Луганській області Філатовій Т.Д. наказано довести до відома всіх працівників Головного управління юстиції у Луганській області, підпорядкованих територіальних органів та установ юстиції про переміщення відповідних органів та установ, запропонувати їм переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції, одночасно попередивши про наступне звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом із органом або установою.

До суду не надано доказів пропонування Позивачу переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідним органом або установою юстиції.

Відповідно до пп. 9 п. 2 Наказу міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганській області» в.о. начальника Головного управління юстиції у Луганській області Філатовій Т.Д. наказано вжити заходів щодо вивезення, у разі можливості, майна та документації.

Суд враховує лист начальника відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_7 від 10.10.2016 № 1187/8 щодо повідомлення про те, що у зв'язку з передислокацією апарату Головного територіального управління юстиції у Луганській області та проведенням АТО на території міста Луганська та Луганської області на теперішній час немає доступу до особових справ державних службовців Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Нова особова справа ОСОБА_2 сформована не в повному обсязі внаслідок того, що через відсутність з нею зв'язку, вона не надала необхідні для цього документи, проте це не вказує на те, що позивач була обізнана про відсутність у Відповідача контактної інформації про неї і неможливість встановити з нею контакт.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що працює начальником відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Після переміщення Управління з міста Луганськ у м. Сєвєродонецьк у зв'язку з проведенням антитерористичної операції багато колишніх співробітників не виходили на зв'язок. З Позивачкою вона особисто не спілкувалася, особова справа відносно неї не формувалася у зв'язку з великим обсягом роботи.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що працює спеціалістом відділу кадрової роботи та державної служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Навесні 2015 року до неї зверталася Позивачка за допомогою телефонного зв'язку. Однак вона не зберегла номеру телефона ОСОБА_2, влітку 2015 року вона поміняла телефон, після чого не спілкувалася з Позивачкою. ОСОБА_2 надсилала на електронну адресу Управління документи засобами електронної пошти, однак у зв'язку з фактом виїмки працівниками органів прокуратури та СБУ системного блоку (серверу) Головного територіального управління юстиції у Луганській області не зберіглася електронна адреса, з якої Позивачка надсилала пошту. Особову справу ОСОБА_2 не було сформовано у зв'язку з великим обсягом роботи.

Згідно копії Акту виїмки вбачається, що 15.07.2015 о 16 годині 45 хвилин в приміщенні Сєвєродонецького міського управління юстиції, яке знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. 8 Березня, 1, на виконання ухвали Краматорського міського суду Донецької області працівниками органів прокуратури та СБУ було проведено обшук та вилучений системний блок (сервер) Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.53-55).

Представником позивача були надані копії «Скріншоту» про направлення Відповідачу документів засобами електронної пошти (а.с.116-118).

У відповідності до п.7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України встановлено, що підставами припинення трудового договору є: з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Згідно з ч.2 вказаної статті визначено, що у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

За приписами ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України від 16 вересня 2014 року №1682-VII «Про очищення влади» встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Приписами абзацу першого ч. 3 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Суд зазначає, що звільнення за вказаними приписами законодавства проводиться не за ініціативою власника, а на виконання імперативних приписів Закону України «Про очищення влади».

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади» передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що вказані заходи здійснюються незалежно від знаходження посадових та службових осіб у відпустках, лікарняних тощо.

Таким чином, заходи з очищення влади (люстрації) розповсюджуються на Відповідача.

Закон України «Про очищення влади» визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні, про що зазначено у преамбулі цього Закону.

За приписами ч. 2 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Януковичем В.Ф., підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: - верховенства права та законності; - відкритості, прозорості та публічності; - презумпції невинуватості; - індивідуальної відповідальності; - гарантування права на захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

У відповідності до статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 38 Конституції України передбачено, що громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

За приписами частини 6 статті 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Суд зазначає, що звільнення особи з підстав, які встановлені Законом України «Про очищення влади», у тому числі через неподання передбаченої ст. 4 цього Закону заяви, та застосування передбаченої ч. 3 ст. 1 цього Закону заборони, здійснюється у передбаченому законодавством порядку.

Застосування таких заходів як звільнення особи та передбаченої ч. 3 ст. 1 цього Закону заборони без додержання всіх приписів такого порядку є незаконним.

Відповідно до абзацу першого ч .4 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади»» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку встановлено, що керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Згідно з п. 6 вказаного Порядку передбачено, що рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Також, п. 7 вказаного Положення передбачено, що у разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті.

Таким чином, оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки в органі та доведення про таке рішення відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці, - є окремими заходами з реалізації Закону України «Про очищення влади», які не підлягають ототожненню. Оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки здійснюється з метою надання можливості невизначеному колу осіб ознайомитися з цим рішенням.

Вказаними законодавчими приписами не визначено певного способу доведення відповідальним структурним підрозділом до осіб рішення про початок проведення перевірки в органі. Проте зі змісту п. 6 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» вбачається, що відповідна інформація доводиться особисто до посадової особи шляхом вчинення активних дій відповідальними особами такого органу, а не шляхом розміщення у загальнодоступних ресурсах для невизначеного кола осіб, оскільки в такому разі обов'язок доведення рішення про початок проведення перевірки перетворюється на обов'язок особи, яка підлягає перевірці, постійно відстежувати загальнодоступні ресурси, фактично «чергувати».

Суд вважає, що перекладання на особу, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, обов'язку активного та постійного пошуку інформації щодо діяльності органу, в якому проводиться перевірка за Законом України «Про очищення влади», та щодо прийнятих таким органом рішень - є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі наведеного, суд не приймає посилання Відповідача на доведення до відома Позивача наказу від 10.08.2015 № 220-В «Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади» шляхом оприлюднення цього наказу на веб-сайті.

В судовому засіданні достовірно встановлено та доведено належними доказами, що працівники Відповідача мали в своєму розпорядженні номер телефону Позивачки та номер електронної пошти, за допомогою яких можна було зв'язатися з Позивачем. Однак Відповідач, який мав реальні можливості збору інформації щодо свого працівника, який знаходився в декретній відпустці по догляду за дитиною, не вжив належних заходів для формування особової справи, не вжив необхідних заходів для фіксації тимчасового місця проживання переміщеної особи - Позивача. При цьому в ході розгляду справи Відповідач не надав належних доказів про численні спроби зв'язатися з Позивачем через засоби телефонного зв'язку, соціальні мережі та інших працівників, колег щодо повідомлення Позивачки про початок відповідної перевірки.

Таким чином, оскільки встановлений ч. 2 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» строк для подання заяви обчислюється з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, а до Позивача не було доведено рішення про початок проведення перевірки в органі, суд вважає, що наказ від 21.08.2015 № 1961 в спірній частині прийнято з порушенням встановленого порядку проведення перевірки, всупереч задекларованим Законом України «Про очищення влади» принципам верховенства права та законності та всупереч меті цього Закону - захисту та утвердження прав людини в Україні.

З метою реалізації гарантованого Конституцією України захисту від незаконного звільнення, суд вбачає наявність достатніх підстав для скасування наказу від 21.08.2015 № 1961 в частині звільнення Позивача із займаної посади і застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України «Про очищення влади», та поновлення позивача на займаній посаді.

Посилання Відповідача як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог на ті обставини, що посада спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції, яку займала Позивач, не передбачена структурою та штатною чисельністю Головного територіального управління юстиції у Луганській області на 2016 рік, затвердженою Міністерством юстиції України 10 березня 2016 року, є незмістовними з таких підстав.

Оскільки Позивача було звільнено зі штату відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції, що входило в структуру Головного управління юстиції у Луганській області, яке на даний час не ліквідовано, а лише змінено його назву на Головне територіальне управління юстиції у Луганській області, суд вважає за необхідне зобов'язати цей орган здійснити необхідні дії, а саме: прийняти рішення щодо поновлення ОСОБА_2 на державній службі на посаді спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції з 21 серпня 2015 року.

У зв'язку з цим за встановлених судом обставин Відповідачу слід скасувати запис про звільнення Позивача в її трудовій книжці; за відсутності в структурі та штатній чисельності посади Позивача поновити її поза штатом; за згодою сторін на підставі чинного законодавства вирішувати питання щодо можливого переведення її до новоствореного органу, в якому Позивач зможе працювати за займаною посадою чи вирішувати питання щодо можливого звільнення Позивача за скороченням штату з дотриманням відповідної передбаченої чинним законодавством процедури.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про судові витрати не вирішується у зв'язку з їх відсутністю.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення від 21.08.2015 № 1961 та поновлення на посаді задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо винесення наказу від 21.08.2015 № 1961 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції.

Скасувати наказ Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 21.08.2015 за № 1961 про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції із займаної посади 21 серпня 2015 року відповідно до п. 72 ст. 36 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції з 21 серпня 2015 року.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Луганській області здійснити необхідні дії, прийняти рішення щодо поновлення ОСОБА_2 на державній службі на посаді спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції з 21 серпня 2015 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді спеціаліста І категорії відділу документування та контролю Луганського міського управління юстиції підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суді.

Апеляційна скарга подається до Донецького окружного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 29 листопада 2016 року.

Суддя С.В. Борзаниця