Справа № 817/3344/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2016 р. Справа № 817/3344/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

представників сторін та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" липня 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області в особі заступника начальника управління Укртрансінспекції у Рівненській області Коваленка М.В. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіопол" про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансінспекції у Рівненській області в особі заступника начальника управління Укртрансінспекції у Рівненській області Коваленка М.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіопол", про скасування постанови Управління Укртрансінспекції у Рівненській області №033397 від 10.11.2015 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700, 00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансінспекції у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 10.11.2015 №033397.

Не погодившись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на незаконність судового рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, просить постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, переглянувши в межах доводів апеляційної скарги постанову суду першої інстанції, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, 16 жовтня 2015 року, належний позивачу автомобіль DAF TE95XF, д.н. НОМЕР_2 з напівпричіпом TRAILOR д.н. НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_6, був зупинений працівниками Корецького ВДАІ на 272 кілометрі автодороги Київ-Чоп з метою проведення вагового контролю на предмет перевірки навантаження на осі транспортного засобу.

Згідно видаткової накладної №ТІ-0000/379 від 16.10.2015, вантаж, яким був завантажений транспортний засіб, являв собою чотири гранітні блоки.

Під час проведення вагового контролю на пересувному ваговому комплексі було виявлено перевищення навантаження на вісі вказаного транспортного засобу.

Водій не погодився з такими результатами зважування, у зв'язку з чим проведено повторне зважування, після якого було знову виявлено перевантаження на осі транспортного засобу, але покази проведених повторних замірів вже відрізнялись від попередніх показників (а.с. 11) .

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю оформлено відповідну довідку від 16.10.2015 (а.с. 12).

Посадовими особами відповідача також складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №006627 від 16.10.2015 року, відповідно до яких нормативно допустимі осьові навантаження зазначені 11,0 т, 11,0 т та 22,0 т, а фактичні - 11,0 т, 10,0 т та 25,95 т (а.с.14).

На основі виявлених порушень оформлено розрахунок на платника ОСОБА_7 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №41 від 16.10.2015 року на загальну суму 210, 42 євро (а.с.15).

Крім того, за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами відповідача складено акт від 16.10.2015 №041426.

Також судами встановлено, що 16.10.2015 відносно водія ОСОБА_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом перевищення навантаження на осі та загальної ваги транспортного засобу (а.с. 16) та 30.10.2015 прийнято постанову Серії АБ2 №000657 про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст.132-1 КупАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Вказана постанова була скасована постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 07.12.2015 (справа №564/2717/15-а).

10.11.2015 року відповідачем прийнято постанову №033397 про застосування до СПД ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.19).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки покладені в основу оспорюваного рішення не відповідають обставинам справи, а відтак постанова про застосування до СПД ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на таке.

За змістом статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року №3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За нормами статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги").

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

За визначенням у пункті 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У силу пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Таке ж положення міститься і у пункті 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207.

Отже, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено на Укртрансінспекцію, її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливості та вимоги до габаритно-вагового контролю закріплені у пунктах 15 - 25 Порядку №879.

Відповідно до п.28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно із п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

За приписами пункту 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10 відсотків - у подвійному розмірі.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує фактичну масу 40 тон, здійснюється за спеціальними правилами.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" також закріплено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У силу положень абзацу третього статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач приймаючи оспорюване рішення не врахував ряд істотних обставин.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано послався на те, що при здійсненні габаритно-вагового контролю від 16.10.2015 року та подальшому оформленні, розрахунок № 41 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування згідно накладної від 16.10.2015 року № TІ-0000/379 виписано на не встановлену особу ОСОБА_7.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач необґрунтовано проігнорував доводи ОСОБА_9 щодо фізичних характеристик вантажу, який перевозився належним позивачу автомобілем.

Щодо встановлених результатів габаритно-вагового контролю від 16.10.2015 року, то слід зазначити, що фактично, будь яких доказів, які свідчили б про наявність об'єктивних причин щодо зміни показників маси як вантажу так і автомобіля відповідачем не надано.

Крім того, судами з'ясовано, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 07.12.2015 року по справі №564/2717/15-а скасовано постанову Серії АБ2 №000657 по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1КУпАП ОСОБА_6, на підставі якої він був підданий штрафу в розмірі 510 грн. Дана постанова набрала законної сили 25.01.2016 року (а.с.88).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посадові особи Управління Укртрансінспекції у Рівненській області, приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №033397 від 10.11.2015 у сумі 1700, 00 грн. не відповідає критеріям правомірності, встановленим ст.2 КАС України, є необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 94 КАС України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем понесені судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 1497,42 грн., які підтверджено актом приймання передачі послуг у наданні правової допомоги та квитанцією до прибуткового касового ордера №87 від 23.11.2016 року, ці витрати підлягають стягненню на користь позивача з Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" липня 2016 р. без змін.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 1497,42 грн (одну тисячу чотириста дев'яносто сім грн 42 коп.) судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "24" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35000

3- представник позивача ОСОБА_10 АДРЕСА_2

4- відповідачу: Управління Укртрансінспекції у Рівненській області в особі заступника начальника управління Укртрансінспекції у Рівненській області Коваленка М.В. АДРЕСА_3

5-третій особі: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіопол" - вул.Лісна,20,смт.Нова Борова,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12114

6- Державна служба безпеки України з безпеки на транспорті 01135, м.Київ, проспект Перемоги, 14

7- представник апелянта Охман Наталія Петрівна, АДРЕСА_4,