Справа № 826/18604/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2016 року письмове провадження № 826/18604/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомЦентрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ДІГІР»
простягнення заборгованості в розмірі 3706,62 грн.
.

Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва звернулось до суду з позовом в якому просив стягнути заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» у розмірі 3 706,62 грн.

Позов обґрунтовується тим, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» має заборгованість (недоїмку) перед Пенсійним фондом України зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 706,62грн., що виникла у період до 01.01.2011. Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач просить стягнути зазначену заборгованість у судому порядку на підставі норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2015 відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Представником позивача на електронну адресу суду надіслано клопотання про заміну сторони по справі її правонаступником, а саме замінити сторону позивача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва на Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке зареєстроване відділ документального обігу та контролю 15.04.2016

Під час судового розгляду справи неналежного позивача - Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва - замінено на належного - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві, - який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачу надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження за адресою: 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33-Б, проте, кореспонденція суду повернулася з відміткою працівника пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язок щодо пересилання поштового відправлення».

Таким чином, протягом встановленого пунктом 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України 10 (десяти) денного строку з дня одержання ухвали (відповідно до пункту 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається належно одержаною) Відповідачем не надано письмових заперечень проти позову чи заяви про визнання позову.

Під час опрацювання матеріалів справи судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відомості щодо відповідача відчутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2016 суд перейшов до розгляду справи за загальними правилами.

Судом, з урахуванням положень частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалено подальший розгляд здійснювати в порядку письмового провадження.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» () обліковується в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Відповідно до довідки Головного управління статистики у м. Києві № 11.2-212 від 19.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» має правовий статус -юридично особи, зареєстроване в Шевченківській районній державній адміністрації.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», 01.01.2011 набрав чинності та визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 01.01.2011, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 01.01.2004, строк сплати яких не настав на 01.01.2011, не сплачені станом на 01.01.2011, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 01.01.2011.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, заборгованість зі сплати страхових внесків на загально обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахованих та не сплачених у період до 01.01.2011, підлягає стягненню відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, страхувальниками відповідно до цього Закону є, у тому числі, роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частиною 1 статті 15 вищевказаного Закону визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески до солідарної системи нараховуються: для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Частиною 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» не дотримано вимог законодавства в наслідок чого виникла сума недоїмки, тобто заборгованість виникла в наслідок сплати страхових внесків в неповному обсязі за період: з квітня по травень 2004 року та з вересня по грудень 2005 року, що підтверджується карткою особового рахунку. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, є календарний місяць.

Згідно пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Внаслідок несвоєчасної сплати до Пенсійного фонду України страхових внесків, у відповідача виникла заборгованість, що підтверджується карткою особового рахунку підприємства.

Згідно поданих відповідачем розрахунків сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, було виявлено заборгованість (недоїмку) у розмірі 3706,62 грн., що підтверджується карткою особового рахунку підприємства.

Внаслідок несвоєчасної сплати боргу Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва винесено вимогу № Ю 433/247 від 01.03.2013 на суму 3 706,62 грн.

Вказана вимога направлялась Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» (), проте лист повернувся на адресу позивача.

Абзацом 6 частини другої статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

На час звернення Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» заборгованість не погашена.

Згідно статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Недоїмка не підлягає списанню, у тому числі в разі укладення із страхувальником мирової угоди відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, оголошення померлою чи недієздатною, щодо яких відсутні особи, які відповідно до цього Закону мають нести зобов'язання із сплати страхових внесків (частина шоста статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до Указу Президента України № 384/2011 від 06.04.2011 «Про Положення про Пенсійний фонд України» основним завданням Пенсійного фонду України є, зокрема, стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум єдиного внеску, страхових внесків та інших платежів.

Станом на день розгляду спору заборгованість, визначена вказаною вимогою, відповідачем не сплачена, вимога про сплату боргу Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» не оскаржена.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України). Проте, Відповідачем доказів щодо сплати боргу чи своєчасного перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України суду не пред'явлено.

Враховуючи, що суму боргу до Пенсійного фонду України у розмірі 3 706, 62грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» у встановлені законодавством строки не сплачено; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується витягом з облікової картки платника страхових внесків до Пенсійного фонду України - Відповідача; доказів погашення Відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. ст. 158-163, ст. 167, 183-2, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІГІР» (, 01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд.33-Б) суму заборгованості (недоїмки) по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 706.62 грн.(три тисячі сімсот шість гривень 62 коп.) на користь Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що підлягають сплаті на відповідні рахунки.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О. Арсірій