Справа № 532/946/16-а
Суддя: Мороз Т. М.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі : головуючого- судді Мороз Т.М.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

секретаря - Любовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобовязання призначити пенсію за віком на пільгових умовах. В позовній заяві вказував, що з 13.07.1982 року по 20.08.1982 року він працював помічником машиніста дизель-поїзда в Локомотивному депо Полтавської південної залізниці, а з 08.09.1982 року по 01.05.1996 року помічником машиніста тепловозу, електрозварником та газоелектрозварником на ОСОБА_3 цукровому заводі в смт. Білики, вул. Миру, 1 Кобеляцького району Полтавської області, який у 1993 році було реорганізовано у ВАТ «Ліщинівка». Після досягнення пенсійного віку, з урахуванням того, що має право на пенсію за віком з пільгових підстав як працівник, що був зайнятий повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо тяжкими умовами праці, подавши необхідні документи, звернувся до Управління Пенсійного фонду України Кобеляцького району з проханням призначити пенсію. Однак відповідачем з посиланням на Рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 32 від 29.02.2016 року в призначенні пенсії за п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», йому було відмовлено через підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 32 від 29.02.2016 року в частині відмови йому у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 21.01.1984 по 13.06.1984 р, з 01.10.1987 по 31.10.1987 р, з 01.01.1992 по 01.05.1996 р., відмову управління Пенсійного фонду україни в ОСОБА_3 районі Полтавської області у призначенні йому пенсії на пільгових умовах - проиправною та зобовязати управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Полтавської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 11.04.2016 року, з дати набуття права на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 з 08.09.1982 по 01.07.1992 р. працював помічником машиніста тепловоза, з 02.07.1992 р. по 27.08.1993 р. електрозварником АТЦ по 3 розряду , а з 28.08.1993 по 30.04.1996 р. електрозварником АТЦ по 5 розряду ОСОБА_3 цукрового заводу (а.с. 9 ).

Наказом голови правління ВАТ «Ліщинівка» ( до реорганізації ОСОБА_3 цукровий завод) від 25.11.1995 р. № 269 «Про результати атестації робочих місць» було підтверджено право на пільги та компенсації, в тому числі пільгове пенсійне забезпечення (а.с.112).

03.02.2016 р. позивач звернувся до ОСОБА_3 об»єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою для її подальшого направлення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України на підтвердження періодів роботи.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.02.2016 р. №32 ОСОБА_1 підтверджено періоди роботи, передбаченої п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 08.09.1982 по 20.01.1984 р, з 14.06.1984 по 30.09.1987 р, з 01.11.1987 по 31.12.1991 р. та відмовлено у підтвердженні роботи за період з 21.01.1984 по 13.06.1984 р., з 01.10.1987 по 31.10.1987 р., з 01.01.1992 по 17.09.1998 р. в зв»язку з відсутністю відомостей про оплату праці, що свідчить про неповну зайнятість на зазначених роботах; надання відпустки без збереження заробітної плати; робота на посаді, яка не дає право на пільгове пенсійне забезпечення; відсутність відомостей про види зварювальних робіт (а.с.13-14).

Відповідно до п. б) статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, яка регулює питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах, право на такий вид пенсії мають незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 461-2016-п),затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього, а саме: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, затвердженого Наказом Мінпраці № 383 від 18.11.2005 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

На період роботи позивача з 21.01.1984 по р. по 10.03.1994 р. застосовується Список № 2, затверджений ОСОБА_4 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р., відповідно з яким у розділі ХХХ передбачена професія помічника машиніста: тепловозів, дизельпоїздів, а в розділі ХХХІІ передбачена професія електрозварник.

При цьому, наявність атестації робочих місць за умовами праці не вимагалась, оскільки Порядок її проведення в Україні введено в дію з 1992 року згідно ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442.

На період роботи позивача з 1003.1994 по 01.05.1996 р. застосовується Спискок N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", відповідно з яким у розділі 906 передбачена професія електрозварювальника ручного зварювання.

Робота позивача на посаді електрозварника саме ручного зварювання підтверджується довідкою ВП «ОСОБА_3 цукровий завод ТОВ «Агрофірма «Добробут(яке є правонаступником ОСОБА_3 цукрового заводу), згідно якої на ОСОБА_3 цукровому заводі шовне, контактне та точково-стикове зварювання не застосовувалося (а.с.22) та показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні підтвердили, що позивач працював електрозварником ручного зварювання, інших видів зварювання на підприємстві не було .

Законодавцем покладено на керівників підприємств обов'язок проведення атестації робочих місць, а тому будь - які недоліки її проведення не можуть позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року обов'язковою умовою для виникнення права на пільгову пенсію є також атестація робочих місць.

Згідно з п. 2, п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р.. Таким чином, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. (п. 4.1, п. 4.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005р. №383).

Пункт 4.4 вказаного Порядку визначає, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992 року, 5-річний період на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням п. 4.2 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, атестація робочого місця позивача була проведена 25.11.1995 р. (а.с. 112).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 21.01.1984 по 01.05.1996 працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 та його робоче місце у встановлений законодавством період було атестоване.

Відповідно приписів статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджено, що у період з з 08.09.1982 по 01.07.1992 року позивач працював помічником машиніста тепловоза, а з 02.07.1992 по 01.05.1996 р. електрозварником.

Отже, враховуючи, що в трудовій книжці містяться записи про роботу позивача у спірний період на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, суд вважає, що зазначені періоди роботи мають бути враховані до пільгового стажу позивача.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, що позивачу обґрунтовано відмовлено в підтвердженні роботи, передбаченої п. «б» ст. 13 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за зазначений період, у зв'язку з відсутністю документів про види зварювальних робіт, на яких був задіяний позивач, а за приписами п. 24 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993р., для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Так, зазначений Порядок регулює правовідносини щодо підтвердження трудового стажу лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Однак, трудова книжка позивача містить необхідні записи, які підтверджують його роботу на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії.

Отже, довідка про види зварювальних робіт не є необхідною для підтвердження того, що позивач працював на посаді, яка віднесена до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах .

Верховний Суд України, висновки якого мають враховуватись судами, у своїй постанові від 19 травня 2015 року № 21-175а15 зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Тому на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про визнання рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №32 від 29.02.2016 року в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 21.01.1984 по 13.06.1984 р, з 01.10.1987 по 31.10.1987 р, з 01.01.1992 по 01.05.1996 р. протиправною та його скасування.

Щодо вимог ОСОБА_1 у визнанні незаконним та скасування рішення щодо відмови у підтвердженні періоду роботи з 13.07.1982 по 20.08.1982 р., то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги, оскільки Комісія рішення щодо даного періоду роботи не приймала.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах не звертався. В зв»язку з цим його вимоги щодо визнання відмови ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Полтавської області у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 11.04.2016 р., задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 160,163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області №32 від 29.02.2016 року в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбаченої пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: з 21.01.1984 по 13.06.1984 р, з 01.10.1987 по 31.10.1987 р, з 01.01.1992 по 01.05.1996 р.

В решті позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: