Справа № 820/2915/16
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

в порядку ч. 3 ст. 25 КАС України
"22" листопада 2016 р. Справа № 820/2915/16
З постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016 року по справі № 820/2915/16 в частині, якою залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду по цій справі від 14.06.2016 року я не згодна, виходячи з наступного.
Пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04. 2001 р. № 2346-III (далі - Закон № 2346-III) визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.
Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону № 2346-III, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
Пунктом 1.29 статті 1 Закону № 2346-III передбачено, що проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.
Згідно із ст.ст. 22.3, 22.4 Закону № 2346-III, розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.
Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону № 2346-III).
Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону № 2346-III, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.
Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. І лише у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1. ст.59 ПК України).
Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.
Таким чином, враховуючи, що визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду, я вважаю, що у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.
Як убачається з матеріалів справи, встановлені Податковим кодексом України пеня та штрафи до ТОВ «СІРІУС-1» контролюючим органом не застосовувалися.
Оскаржувана позивачем вимога є вимогою Центральної ОДПІ м. Харкова щодо сплати ТОВ «СІРІУС-1» самостійно визначеного податкового зобов'язання. При цьому Податковий кодекс України трактуючи питання сплати платником податків узгодженого податкового зобов'язання не містить такого поняття, як несплата такого зобов'язання платником податків з вини третьої особи.
Я вважаю, що позовні вимоги ТОВ «СІРІУС-1» в цій частині є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити.
Суддя
Харківського апеляційного
адміністративного суду Мельнікова Л.В.