Справа № 759/13217/16-а
Суддя: Ключник А. С.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13217/16-а

пр. № 2-а/759/308/16

25 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував на обліку та отримував пенсію за віком.

04.07.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Листом за №16005/06 від 12.07.2016 року позивач отримав від відповідача повідомлення про відмову у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що такий перерахунок призведе до зменшення розміру пенсії, а тому такий перерахунок не доцільно проводити.

Дану відповідь позивач вважає протиправною. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати дії відповідача протиправними щодо застосування при обчислені пенсії у зв'язку з його переходом з 04.07.2016 року на пенсію наукового працівника показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, зобов'язати з 04.07.2016 року призначити пенсію наукового працівника з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013-2015 роки, відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2016 року відкрито провадження у справі в скороченому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

03.11.2016 року, представник відповідача надіслав до суду свої письмові заперечення, у яких зазначає, що позовні вимоги не визнає, зазначивши при цьому, що такий перерахунок призведе до зменшення розміру пенсії, а тому такий перерахунок не доцільно проводити (а.с. 31-32).

Суддя, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

04.07.2016 року позивачем було подано до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення наукової пенсії згідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (а.с. 15).

Проте, Листом за №16005/06 від 12.07.2016 року позивач отримав від відповідача повідомлення про відмову у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що такий перерахунок призведе до зменшення розміру пенсії, а тому такий перерахунок не доцільно проводити (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Отже, обов'язковою умовою для вибору пенсії, відповідно до зазначеної норми є наявність одночасного права на різні види пенсії виключно за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за відповідної формулою, яка передбачена ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи»), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Проте, вказані вище норми регулюють порядок переведення з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не встановлює права органам Пенсійного фонду України здійснювати переведення громадян з одного виду пенсії на інший в межах різних законів.

Разом з тим, згідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.

Частиною 3 ст. 24 зазначеного вище Закону встановлено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Згідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» для обчислення заробітку під час призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Судом встановлено, що позивач отримував пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В 2016 році позивач звернувся до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а відповідач в свою чергу повинен був призначити пенсію позивачу відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а не переводити позивача на інший вид пенсії, так як в даному випадку має місце саме призначення іншого виду пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного закону.

Отже, для обчислення заробітку під час призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику застосовується середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Як зазначалось вище, листом від 12.07.2016 року Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомлено позивача про відмову у переході (переведенні) на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» згідно заяви у зв'язку із тим, що таке переведення приведе до зменшенням розміру пенсії у разі такого переходу.

У випадку, коли особі було призначено пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», при розрахунку пенсії такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

За наведених обставин, суд вважає, що при призначенні позивачу наукової пенсії за Законом № 1977-XII у 2016 році, відповідач повинен був застосувати середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузі економіки України, за 2013-2015 роки, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За правилами частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконано.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки необхідно було застосувати показники середньої заробітної плати за 2013-2015 роки, а не показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2007 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 10, 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 24, 28 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст.ст. 10, 11, 71, 86, 94, 99, 159-163,183-2, 186 КАС України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначені пенсії у відповідності до Закону України « Про наукову і науково-технічну діяльність».

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити з 04.07.2016 року ОСОБА_1, (ІПН: НОМЕР_1) пенсію наукового працівника відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» із застосуванням середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень,Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) - 551,20 грн. у відшкодування судового збору.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ключник