Справа № 495/2747/16-а
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2747/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії від 16.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови № 17/11-15 від 16.06.2015 року адміністративної комісії виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради скасувати як необґрунтовану та незаконну, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що даною постановою адміністративна комісія притягнула її до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.. 152 КУпАП за начебто встановлений факт несвоєчасного прибирання території від побутового сміття, а саме мішки з листям по вул.. Перемоги, 18 в м. Білгород-Дністровському, та піддала штрафу в розмірі 1700 гривень. Про такі обставини позивачці стало випадково відомо лише 26.02.2016 року. З метою захисту своїх прав вона звернулась до виконкому Білгород-Дністровської міської ради з проханням відмінити постанову № 17/11-15, однак 07.04.2016 року позивачка отримала лист від відповідача про відмову у задоволенні скарги та залишення спірної постанови без змін.

Постанову № 17/11-15 ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки при її винесенні не були дотримані вимоги статті 283 КУпАП, відсутній опис обставин, не наведено пояснень відповідних осіб, аналізу доказів, не враховані помякшуючі обставини при накладанні стягнення, а саме те, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, на її утриманні дитина інвалід. Крім того, відповідач грубо порушив строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться заперечення представника відповідача на позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2015 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВК №0035, відповідно до якого голова ОСББ «Уют» ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за несвоєчасне прибирання території від побутового сміття за адресою: вул.. Перемоги, 18 чим порушено п.12.1 «Кодексу чистоти», затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 08.10.2009 року № 820-V, що відповідно до ст.. 152 КУпАП є адміністративним правопорушенням.

16.06.2015 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700 грн.

Згідно ст.152 КУпАП, за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, санкція статті передбачає накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складався начальником відділу контролю з питань благоустрою ОСОБА_2 у присутності особи (позивача) відносно якої він складався, однак позивач відмовилась від підпису протоколу, про що ОСОБА_2 був вчинений відповідний запис у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 ст.. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

В поданій позовній заяві позивач не заперечує сам факт складання протоколу 22.04.2015 року, а наголошує лише на незаконність постанови адміністративної комісії від 16.06.2015 року, яка виразилась в неповідомленні її про засідання комісії та розгляд протоколу, що призвело до порушення принципу рівності перед законом, порушення права особи на участь у процесі прийняття рішення, тощо.

Проте, такі наголошення позивача повністю спростовуються матеріалами справи, а саме наданими відповідачем копіями поштових повідомлень про направлення повістки позивачу 27.04.2015 року, 20.05.2015 року, 03.06.2015 року та 17.06.2015 року, що були повернуті відправнику відповідачу, за закінченням терміну зберігання. Варто звернути увагу на те, що адреса позивача на вказаних поштових повідомленнях зазначена правильно.

Необґрунтованими також є доводи позивача про те, що при прийняті постанови адміністративною комісією про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення порушено строки притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Таким чином, постанову про накладення адміністративного стягнення від 16.06.2015 року винесено в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено 22.04.2015 року.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Щодо наголошень позивача про те, що приймаючи спірну постанову відповідачем не були враховані помякшуючі обставини, суд також вважає їх безпідставними, оскільки про її сімейний та майновий стан відповідач міг дізнатися лише особисто від неї у разі її присутності на засіданні комісії куди вона неодноразово запрошувалась.

Крім того, свої посилання про наявність на утриманні дитини інваліда позивач жодним доказом не підтвердила.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, згідно з якою, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає постанову №17/11-15 про накладення на позивача адміністративного стягнення винесено з додержанням вимог чинного законодавства, у звязку з чим, відсутні підставі для її скасування як незаконної та необґрунтованої.

Керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії від 16.06.2015 року відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя