Справа № 822/2145/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2145/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріЛитвинюк К.Б.
за участі: представника позивача представника відповідачаКрука А.С. Кундиловської М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №39233-17 від 10.06.2015 року, яким ОСОБА_5 визначене податкове зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік в розмірі 25 000 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що нарахування у 2015 році суми податкового зобов'язання з транспортного податку є передчасним, оскільки бюджетним періодом у якому він починає застосовуватись, є 2016 рік.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки факт перебування у власності позивача транспортного засобу, який є об'єктом оподаткування відповідно до своїх технічних характеристик, є обставиною, що свідчить про обов'язок сплати транспортного податку. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником транспортного засобу марки Toyota, моделі Land Cruiser 200, об'єм двигуна 4461 куб. см., 2012 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, виданим ВРЕР ДАІ по обслуговуванню м. Хмельницький, Хмельницького та Волочиського районів.

10.06.2015 року Державною податковою інспекцією у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області прийняте податкове повідомлення-рішення №39233-17, яким ОСОБА_5 визначене податкове зобов'язання з транспортного податку за 2015 рік в розмірі 25 000 грн.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2015 року, запроваджено транспортний податок (ст. 267 ПК України).

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Положення пп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України визначають, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.267.4 ст.267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Відповідно до пп.267.5.1 п.267.1 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 п.267.6 ст.267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Згідно із пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Разом з тим, відповідно до ст. 9 ПК України транспортний податок відсутній у переліку загальнодержавних податків та зборів. У ст.10 ПК України, якою встановлено перелік місцевих податків, транспортний податок прямо не вказаний. Натомість є податок на майно (пп.10.1.1), який складається із трьох різних податків, кожен із різними елементами податку, які визначено п.7.1 ст.7 ПК України.

Водночас, особливість місцевих податків полягає в тому, що вони за законом не встановлюються безпосередньо актами Верховної Ради України, оскільки вона визначає лише перелік місцевих податків і зборів, а також дозволених граничних параметрів таких податків. Безпосереднє ж встановлення місцевих податків та зборів є компетенцією відповідних місцевих рад. Встановлення місцевих податків виключно відповідними рішеннями місцевих рад закріплено також п.24 ч.1 ст.26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст.143 Конституції України.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України). Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПК України).

Згідно із п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, яке набирає чинності з урахуванням строків, передбачених пп. 12.3.4 ст. 12 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Таким чином, місцеві ради повинні своїм рішенням встановити транспортний податок і оприлюднити інформацію про це до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому випадку норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Тобто, виходячи з наведених вище норм, нові податки практично не можуть бути визнані обов'язковими до сплати принаймні в 2015 році, адже місцеві ради не приймали і не могли прийняти і офіційно оприлюднити до 15 липня 2014 року рішення про встановлення таких податків і зборів.

При цьому, суд враховує, що рішенням сесії Хмельницької міської ради від 21.01.2015 року №2 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Хмельницькому та втрату чинності рішень міської ради" встановлено транспортний податок (п.1.5) та затверджено Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку (п.1.6).

Отже, 2015 - це плановий період, а 2016 рік - бюджетний період.

У той же час, рішенням сесії Хмельницької міської ради №2 від 27.01.2016 року визнано таким, що втратило чинність рішення сесії Хмельницької міської ради від 21.01.2015 року №2 "Про встановлення місцевих податків і зборів в м. Хмельницькому та втрату чинності рішень міської ради" (п. 3). Відповідно втратило чинність і Положення про порядок обчислення та сплати транспортного податку, яке було затверджене рішенням №2 від 21.01.2015 року.

З врахуванням зазначених норм, суд дійшов висновку про наявність неоднозначного (множинного) трактування прав та обов'язків платників податків у спірному випадку.

Згідно із пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України визначено, що податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п.56.21 ст.56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Суд також звертає увагу на зміст принципу стабільності системи оподаткування, що закріплений у пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України, та має на меті встановлення незмінних умов оподаткування, елементів податків протягом певного часу. Згідно із вказаною нормою зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватись протягом бюджетного року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 30.08.2016 року у справі № К/800/8077/16.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" №39233-17 від 10.06.2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2016 року 16.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок