Справа № 428/8418/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/8418/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі судді Бароніна Д.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, визнання рішення незаконним, зобовязання прийняти рішення про призначення пенсії.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 08 липня 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку з метою оформлення пенсії за вислугу років. Відповідачем в призначенні пенсії за вислугу років було відмовлено з тих підстав, що були скасовані норми статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VП від 14.10.2014 року. Також у рішенні є посилання на пункт 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213-VIII від 02.03.2015 року, яким з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Позивач вважає, що рішення відповідача неправомірне, тобто є таким, що не відповідає чинному законодавству, оскільки на момент звернення до відповідача він мав вислугу років, яка склала 22 роки 06 місяців, з них на прокурорсько-слідчих посадах 20 років 02 місяця 26 днів. У вказаному позові ОСОБА_1 просить про наступне:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12.07.2016 року № 3644/2016 про відмову в призначенні йому пенсії за вислугу років;

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити йому пенсію за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення 08 липня 2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову в яких вказала, що 08.07.2016 року ОСОБА_1 дійсно звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», додавши до заяви пакет документів. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку за наслідками розгляду даної заяви було прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії № 3644/2016 від 12.07.2016 року, тому що на час звернення позивача набрав чинності Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» тощо. Передбачена у законі вимога виконана не була, тобто до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнято не було. За таких обставин з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищевказаними законами, не призначаються. За таких обставин, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, проте судом було вирішено відмовити у задоволенні цього клопотання, адже по-перше таке клопотання представник відповідача надає вже вдруге, а по-друге строк розгляду адміністративних справ згідно КАС України складає один місяць і ця справа розглядається вже значно довше встановленого КАС України строку.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 4, 6 ст. 128 КАС України судом було вирішено розглянути справу в письмовому провадженні без проведення судового засідання та, відповідно, без складання журналу судового засідання.

Дослідивши надані учасниками розгляду справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії паспорта громадянина України серії ЕН № 968937, виданого Ленінським РВ у м. Луганську УДМС України в Луганській області 26.03.2014 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 26.03.2014 року за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-ІІ № 5529612 від 25.03.1989 року, в ній зроблені наступні записи:

- з 01.09.1991 року по 08.04.1996 року навчався в Національній юридичній академії України (половина строку на денній формі навчання) запис внесений на підставі наказу № 113 від 05.08.1991 року;

- з 09.04.1996 року по 23.01.1997 року прийнятий стажистом старшого слідчого прокуратури міста Краснодона Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 231 від 09.04.1996 року;

- з 24.01.1997 року по 12.06.1997 року призначений на посаду старшого слідчого прокуратури міста Краснодона Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 39 від 24.01.1997 року;

- з 27.02.1997 року по 12.06.1997 року переведений на посаду помічника прокурора Білокуракинського району Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 120 від 27.02.1997 року;

- з 13.06.1997 року по 19.10.1997 року переведений на посаду старшого слідчого прокуратури міста Свердловська Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 421 від 13.06.1997 року;

- з 20.10.1998 року по 20.08.2000 року призначений на посаду помічника прокурора міста Свердловська Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 1115 від 20.10.1998 року;

- з 21.08.2000 року по 18.01.2001 року призначений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням та застосуванням законів прокуратури Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 812 від 22.08.2000 року;

- з 19.01.2001 року по 08.11.2004 року призначений на посаду заступника прокурора Перевальського району Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 38 від 19.01.2001 року;

- з 09.11.2004 року по 22.06.2007 року призначений на посаду прокурора Станично-Луганського району Луганської області, запис внесений на підставі наказу ГПУ № 1034-к від 09.11.2004 року;

- з 23.06.2007 року по 19.07.2007 року призначений на посаду виконуючого обовязки прокурора Станично-Луганського району Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 724 від 22.06.2007 року;

- з 20.07.2007 року по 21.04.2010 року призначений на посаду заступника прокурора Камянобрідського району міста Луганська Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 988 від 23.07.2007 року;

- з 22.04.2010 року по 23.12.2012 року призначений на посаду заступника прокурора Перевальського району Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 310к від 22.04.2010 року;

- з 24.12.2012 року по 05.04.2013 року призначений на посаду старшого прокурора прокуратури міста Луганська Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 2154к від 24.12.2012 року;

- з 08.04.2013 року по 05.06.2013 року призначений на посаду старшого прокурора відділу захисту конституційних прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Чернігівської області, запис внесений на підставі наказу № 180к від 08.04.2013 року;

- з 06.06.2013 року по 04.03.2014 року призначений на вакантну посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Чернігівської області, запис внесений на підставі наказу № 355к від 05.06.2013 року;

- з 05.03.2014 року по 01.10.2014 року призначений на вакантну посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 283к від 05.03.2014 року;

- з 02.10.2014 року по 15.07.2015 року призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 1727к від 02.10.2014 року;

- з 16.07.2015 року по 11.01.2016 року призначений на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 729к від 16.07.2015 року;

- з 12.01.2016 року по цей час змінена назва посади на начальник відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Луганської області, запис внесений на підставі наказу № 33к від 12.01.2016 року;

Згідно із копією довідки від 03.11.2014 року № 8531, виданої УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_1 перемістився з тимчасово окупованої території, району проведення АТО в АДРЕСА_2.

08.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру», що не заперечуються відповідачем.

Згідно копії рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії за № 3644/2016, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку, оскільки згідно змін, внесених з 01.04.2015 року Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 року «з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При цьому Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в спірному рішенні визнало, що стаж роботи позивача за вислугу років відповідає вимогам ст.. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ч. 6, 8, 13 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоровя, у звязку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 5 Прикінцевих положень якого передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На час прийняття та набрання чинності вищевказаним Законом № 213-VIII, а також на час вступу в дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, тобто станом на 01 червня 2015 року, діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, яким серед іншого регулювалося питання пенсійного та соціального забезпечення прокурорів (стаття 50-1).

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

В абзаці 3 пункту 3.1 Конституційний Суд України вказав, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З огляду на викладене, безпідставне поширення норм пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII на Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності після набрання чинності вищевказаним Законом № 213-VIII та після настання умов для реалізації пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, є порушенням статті 58 Конституції України та принципу правової визначеності.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

З огляду на вищевикладене, при призначенні пенсії позивачу за вислугу років відповідач мав застосувати статтю 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Отже, оцінюючі записи в трудовій книжці позивача, довідку, видану прокуратурою Луганської області № 11/104 вих-16 від 05.07.2016 року та додаток до довідки, виданої прокуратурою Луганської області № 18-453 вих-16 від 06.07.2016 року у сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивач станом на час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років, тобто станом на 08 липня 2016 року, мав необхідний для призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII загальний стаж роботи 22 роки 06 місяців, з яких 12 років 06 місяців на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України.

Із змісту ч. 1 ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім певних випадків, які не мають відношення до спірних правовідносин по цій справі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню щодо визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12.07.2016 року № 3644/2016 про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років, зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити йому пенсію за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення, тобто з 08 липня 2016 року.

Понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору у встановленому Законом розмірі 1102 грн. 40 коп. (дві вимоги немайнового характеру) підтверджується квитанцією № 133 від 25.07.2016 року. Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання призначити пенсію задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12.07.2016 року № 3644/2016 про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в призначенні пенсії за вислугою років.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію за вислугою років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення, тобто з 08 липня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін