Справа № 607/4239/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Справа № 876/8129/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області, заміненого судом на правонаступника - Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Тернопільської області № 7 від 04.02.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла станом на вересень 2003 року в розмірі 90 % від суми заробітку з 01.01.2016 року без обмежень граничного розміру пенсії з її подальшою виплатою.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Тернопільської області № 75 від 20.04.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% із середнього заробітку. Зобов'язано відповідача провести позивачу перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки прокуратури Тернопільської області № 75 від 20.04.2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% від суми середнього заробітку без обмежень граничного розміру пенсії з 27.04.2016 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову змінити, задоволивши позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом не задоволено вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з розрахунку 90% від суми середнього заробітку без обмежень граничного розміру пенсії, що є порушенням норм матеріального права.

У судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час і місце слухання справи, і оскільки його явка в суді апеляційної інстанції не є обов'язковою, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити перегляд постанови суду першої інстанції в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01.09.2003 року перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за вислугу років призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1789) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в розмірі 90% суми місячного заробітку.

У березні 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 року, згідно довідки прокуратури Тернопільської області від 04.02.2016 року № 7, проте листом від 24.03.2016 року № 106/М-11 відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 11-15).

Колегія суддів зазначає, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 Закону № 1789 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до частини першої ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668), який набрав чинності з 01.10.2011р., внесено зміни до ст. 50-1 Закону № 1789, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та обмежено пенсію максимальним розміром.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону № 1789 у редакції Закону № 3668 прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789 щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюються ч.13, 18 ст. 50-1 Закону № 1789, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону № 1789 обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури мають застосовуватись норми, що визначають порядок перерахунку пенсії, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668 зміни до ст. 50-1 Закону № 1789 щодо розміру пенсії у відсотках та її обмеження граничним розміром стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Стосовно дати проведення перерахунку, то колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і зазначає наступне.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789 (в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, позивач набув право на підвищення пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому було підвищено заробітну плату відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, тобто з 01 січня 2016 року, а звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у березні 2016 року, відтак, враховуючи обмеження терміну виплати за минулий час (не більш як за 12 місяців до дня звернення за перерахунком пенсії), пенсія позивачу підлягає перерахунку і виплаті з 01 січня 2016 року, а не з 22 березня 2016 року, як вказав суд першої інстанції.

Правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 15.12.2015 року у справі № 161/18933/14-а.

Положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, на які посилається відповідач, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону № 1789.

Таким чином, підстави для відмови у перерахунку пенсії позивачу з розрахунку 90% від суми середнього заробітку без обмежень граничного розміру пенсії відсутні, оскільки норма закону, на яку посилається відповідач, може застосовуватися лише до осіб, які звернулися із заявою про призначення пенсії після 01.06.2015 року, а не із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону № 1789 обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для перерахунку пенсії є заява про перерахунок пенсії та документи, подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії.

Згідно ст. 44 та ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, у відповідача є обов'язок розглянути заяву позивача та додані до неї документи про перерахунок пенсії та прийняти мотивоване рішення, а тому твердження відповідача, що заява розглядалась за правилами Закону України «Про звернення громадян» і за результатами розгляду звернення позивачу надана письмова відповідь, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує права позивача, оскільки приводить до неодноразового звернення до органів пенсійного фонду та затягування часу перерахунку пенсії.

Таким чином, за наявності у позивача підстав для перерахунку пенсії, враховуючи, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності відмови відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу на підставі його заяви відповідно до довідки Прокуратури з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Як зазначалось вище, обов'язок дати оцінку наданим позивачем документам покладається на відповідача, а тому суд не може надавати оцінку довідці Прокуратури Тернопільської області про заробітну плату та враховувати чи не враховувати певні виплати без попереднього її дослідження відповідачем.

За ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За цих умов стягненню на користь позивача підлягають судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений за подання позову та апеляційної скарги згідно квитанцій № 0.0.539388527.2 від 19.04.2016 року та № 18 від 07.10.2016 року в сумі 1157, 52 грн.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року у справі № 607/4239/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати протиправними дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Тернопільської області № 7 від 04 лютого 2016 року, без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, у розмірі 90% від місячного заробітку, зазначеного у довідці, виданій Прокуратурою Тернопільської області № 7 від 04 лютого 2016 року, без обмеження її максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 січня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1157 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) гривень 52 (п'ятдесят дві) копійки.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Постанова в повному обсязі виготовлена 24 листопада 2016 року.