Справа № 344/10329/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/449/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №03/36 від 14.04.2016 року щодо накладенння адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №03/36 від 14.04.2016 року щодо накладенння адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП. Позовні вимоги мотивувала тим, що 14.04.2016 року постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адмінстягнення. Дану постанову вважає незаконною, оскільки винесена безпідставно та необгрунтовано, просила поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки, отримала її лише 05.08.2016 року.

В судовому засіданні представник позивачки, позивачка позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив в задоволенні адміністративного позову відмовити, оскільки, оскаржувана постанова винесена у відповідності до чинного законодавства.

Суд, беручи до уваги пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 21.03.2016 року інспектором відділу технічного нагляду КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» було винесено припис ОСОБА_2 за зверненням від 04.03.2016 року ОСОБА_3 щодо захаращення сходової клітки будинку за адресою АДРЕСА_1. 17.03.2016 року інспектором проведено обстеження сходової клітки, за результатами якого встановлено, що сходова клітка (вихід на горище) захаращена старими меблями, побутовою технікою, килимами. Зобов»язано ОСОБА_2 усунути дане порушення до 28.03.2016 року. Попереджено про адміністративну відповідальність передбачену ст. 150 КУпАП(а.с.16).

Як вбачається з копії будинкової книги, з копії витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1

30.03.2016 року інспектором відділу технічного нагляду складено протокол про адміністративне правопорушення №06-07/8 на ОСОБА_1, зазначено адресу проживання АДРЕСА_1 за порушення ст. 150 КУпАП (а.с.15). Та 14.04.2016 року постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради №03/36 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 150 КУпАП та накладено адмінстягнення у розмірі 17 грн(а.с.14).

Проте, як вбчається з пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час складання протоколу не було встановлено чи ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 чи зареєстрована та чи хоча б фактично там проживає. Як і не було встановлено чи речі про які йде мова у протоколі та постанові належать позивачці та чи сами нею ці речі були переміщені на сходову. Вищевказані протокол та постанова були винесені лише на вимогу скаржниці та інших сусідів.

Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що жодного припису щодо ОСОБА_1 інспектором відділу технічного нагляду КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» складено не було. А тому, не було підстав для складання протоколу № №06-07/8 від 30.03.2016 року та постанови №03/36 від 14.04.2016 року.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ч. 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Стаття 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що постанова №03/36 по справі про адміністративне правопорушення була винесена 14.04.2016 року. 05.08.2016 року позивачка отримала дану копію постанови про що свідчить заява від 05.08.2016 про отримання (а.с.4). Та 15.08.2016 року звернулася з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення до суду, а тому слід поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки, такий пропущено з поважних причин.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині скасування постанови №03/36 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 19 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статей 96, 251, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 2, 6-14, 17, 18, 71, 94, 99, 158-163, 167, 171-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №03/36 від 14.04.2016 року щодо накладенння адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП - задоволити частково.

Скасувати Постанову №03/36 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року про накладення на гр. ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень в дохід міського бюджету Івано-Франківська за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 150 КУпАП - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, але якщо апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Пастернак І.А.