Справа № 804/19099/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Київ К/800/31964/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Черпака Ю.К.,

та секретаря - Пасічніченко А.А.,

за участю:

представника позивача - Руденка Є.Д.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року

у справі № 804/19099/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ Україна»

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ТОВ «КАРІ Україна» звернулося до суду з адміністративним позовом до ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на 31540381 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов задоволено та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення № від 10 листопада 2014 року.

ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій та підтверджується наявними у справі матеріалами, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА», зареєстроване 27.12.2011 р. виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська. Основними видами діяльності ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» є роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; оптова торгівля одягом і взуттям. Відповідно до свідоцтва №200042263 від 01.05.2012 р. підприємство зареєстроване платником податку на додану вартість.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу V Податкового кодексу України та пункту 200.10 статті І розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу II Податкового кодексу України ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська проведено камеральну перевірку щодо декларування залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по податковій декларації з ПДВ за серпень 2014 року за № від 19.09.2014р. з урахуванням уточнюючого розрахунку за серпень 2014 р. № від 14.10.2014р.

За результатами зазначеної камеральної перевірки було складено Акт №2858/1501/37989494 від 20.10.2014 року «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість».

Не погодившись з вищевказаними висновками, позивачем 30.10.2014 р. подано письмові заперечення на акт перевірки.

Листом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 06.11.2014 року №19170/10/04-65-15-0116 позивача повідомлено про залишення висновків акту перевірки № 2858/1501/37989494 від 20.10.2014 року без змін.

На підставі Акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.11.2014 р. № яким позивачеві зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 31 540 381 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на порушення позивачем податкового законодавства при декларуванні в податковій декларації за серпень 2014 року залишку від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту в розмірі 31540381 грн.

Натомість скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції правомірно звернув увагу на таке.

Так, матеріалами справи підтверджується, що податкові повідомлення рішення № від 15.11.2013 та № від 10.02.2014 про зменшення ТОВ «Карі Україна» від'ємного значення податку на додану вартість на 31540381 грн. оскаржувались спочатку в адміністративному, а потім в судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладені положення ПК України та зважаючи на те, що на момент прийняття податкових повідомлень-рішень, з приводу правомірності яких виник спір, сума зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на підставі податкових повідомлень-рішень не була узгодженою.

При цьому, як вірно враховано апеляційним судом, остаточно спір не вирішений, тому у відповідності до пункту 56.18 статті 58 Податкового Кодексу України, грошове зобов'язання є неузгодженим.

Тому, є помилковими висновки податкової інспекції стосовно порушення позивачем податкового законодавства при декларуванні в податковій декларації за серпень 2014 року залишку від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту в розмірі 31540381 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід також зазначити, що у податкових органів відсутні повноваження вимагати від платників податків виключення з податкових декларацій сум за неузгодженими податковими зобов'язаннями. До закінчення процедури адміністративного та судового оскарження залишок від'ємного значення податку на додану вартість в розмірі 31540381 грн. правомірно продовжує враховуватись ТОВ «Карі Україна» при декларуванні податкових зобов'язань та відсутні підстави для проведення коригувань в податковому обліку.

Крім цього, податковим законодавством не передбачений обов'язок платника податків відображати в податкових деклараціях неузгоджені суми.

Позивач при заповненні рядку 24 декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року щодо відображення залишку від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту поточного податкового періоду, не міг враховувати результати перевірок, за наслідками яких винесені податкові повідомлення-рішення оскаржуються в адміністративному та судовому порядку до закінчення такої процедури оскільки податкові повідомлення є неузгодженими.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «КАРІ Україна».

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

Ю.К. Черпак