Справа № 824/796/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 р. м. Чернівці справа № 824/796/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд колегією суддів в складі:

головуючого судді Левицького В.К.

суддів Дембіцького П.Д., Лелюка О.П.

за участю секретаря судового засідання Мандрик І.М.

сторін:

позивача ОСОБА_1

відповідач не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій (далі відповідач, ДСНС України) від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання № 21, щодо відмови їй в отриманні статусу "Учасник бойових дій";

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій присвоїти їй статус "Учасник бойових дій".

Позовні вимоги мотивовані тим, що їй безпідставно та неправомірно відмовлено у визначенні статусу „Учасник бойових дій", оскільки нею були надані всі матеріали на розгляд комісії, які підтверджують її безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Відтак, оскаржуване рішення відповідача про відмову в отриманні статусу "Учасник бойових дій" є протиправним та таким, що порушує її законні права та інтереси.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити позов повністю.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - відповідач) до суду подала письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просила суд у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначала, що посилання позивача на наряди на службу та інформаційну довідку ДПРЧ-30 ГУ ДС України у Луганській області від 30.12.2015 б/№ як докази безпосередньої участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції в м. Попасна Луганської області є необґрунтованим та суперечить вимогам ст. 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів, оскільки зазначені документи лише підтверджують виконання позивачем своїх посадових обов`язків. Таким чином, вважає, що оспорюване рішення прийнято Комісією в межах чинного законодавства та з дотриманням встановленого Порядку.

В судове засідання призначене на 18.11.2016 р. відповідач не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи ст. 122 КАС України, суд вважає, що подання до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача, не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в м. Попасна, Луганської області, зареєстрована за місцем проживання АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 10).

Як вбачається з послужного списку, позивачка у період з 01.08.2012 р. по 03.04.2015 р. проходила службу цивільного захисту у 30 державній пожежно-рятувальній частині Головного управління ДСНС України у Луганській області на посаді диспетчер караулу (а.с. 12-14).

Як свідчить інформаційна довідка 30 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області від 30.12.2015 р., молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , диспетчер 30 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області, 20.10.2014 р., 22.10.2014 р., 28.10.2014 р., 01.11.2014 р., 05.11.2014 р., 09.11.2014 р., 13.11.2014 р., 17.11.2014 р. , 21.11.2014 р., 26.11.2014 р., 29.11.2014 р., 03.12.2014 р., 07.12.2014 р., 11.12.2014 р., 15.12.2014 р., 19.12.2014 р., 23.12.2014 р., 25.12.2014 р., 27.12.2014 р., 31.12.2014 р., 04.01.2015 р., 08.01.2015 р., 12.01.2015 р., 16.01.2015 р., 20.01.2015 р., 24.01.2015 р., 28.01.2015 р., 01.02.2015 р., 05.02.2015 р. безпосередньо здійснювала збір, прийом та передачу інформації, щодо оперативної обстановки. Забезпечувала координацію та допомогу переселенцям щодо знаходження координаційних центрів по наданню гуманітарної допомоги переселенцям. Узагальнювала інформацію щодо стану оперативної обстановки в районі виїзду ДПРЧ-30 (м. Попасна). Проводила моніторинг роботи організацій по забезпеченню життєдіяльності населення. Несла службу під час обстрілів м. Попасна з боку незаконних збройних формувань (а.с. 24).

В позовній заяві позивачка зазначала, що брала безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції в м. Попасна Луганської області, на підтвердження того надала наряди на службу та відеоматеріал (а.с. 44-54).

Судовим розглядом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до переліку якого входить і м. Попасна Луганської області.

Як стверджувала позивачка в судовому засіданні, зважаючи на постійні обстріли м. Попасна Луганської області з боку незаконних збройних формувань та з метою захисту життя і здоров`я власної дитини - ОСОБА_2 , 03.04.2015 р. вона змушена була звільнитися із займаної посади та направлена для проходження служби до Управління ДСНС України у Чернівецькій області, що підтверджується відповідним записом послужному списку.

Судом встановлено, що в період з 14.04.2015 р. по 24.04.2016 р. позивачка працювала на посаді диспетчера караулу 9 державній пожежно-рятувальній частині Управління ДСНС України у Чернівецькій області.

Дослідженням довідки від 10.02.2015 р. № зафіксовано, позивачка разом із сином взято на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 15).

23.05.2016 р. позивачка звернулася з письмовою заявою до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про встановлення факту участі і залучення до виконання заходів з проведення антитерористичної операції та надання статусу Учасник бойових дій. До заяви додала копії документів, що підтверджують її право на отримання статусу учасника бойових дій (а.с. 77-122).

Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання № 21, відмовлено у визначенні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що матеріали, надані на розгляд комісії не підтверджують безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також відсутні документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (а.с. 22).

Вказане рішення відповідач надіслав позивачці, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення від 25.05.2016 р. (а.с. 20).

Вважаючи рішення про відмову у визначенні статусу Учасник бойових дій протиправним, позивачка звернувся до суду із вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту визначено Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 р. № 593 (далі Положення № 593, в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до п. 2 Положення № 593 служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно ч. 3 Положення № 593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про боротьбу з тероризмом ( в редакції чинній на час спірних правовідносин) від 20.03.2003 р. № 638-IV центральні органи виконавчої влади беруть участь у боротьбі з тероризмом у межах своєї компетенції, визначеної законами та виданими на їх основі іншими нормативно-правовими актами. Суб`єктами, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом у межах своєї компетенції, в т. ч., є: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері цивільного захисту.

Пунктом 2 наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.10.2014 р. № 579 "Про організацію виконання формуваннями ОРС ЦЗ ДСНС України заходів у зоні антитерористичної операції та на території Донецької і Луганської областей" встановлено, що виконання визначених цим наказом заходів у зоні антитерористичної операції та на території Донецької і Луганської областей здійснюється Головними управліннями ДСНС України у Донецькій і Луганській областях та підпорядкованими їм підрозділами (у тому числі на тимчасово підконтрольних терористичним угрупуванням територіях), а також формуваннями ОРС ЦЗ ДСНС України, додатково залученими відповідно до наказів та доручень ДСНС України від ГУ (У) ДСНС України в областях, м. Києві, центрів та загонів ОРС ЦЗ безпосереднього підпорядкування апарату ДСНС України, навчальних закладів та науково-дослідних установ, спеціалізованих формувань, підприємств, установ, організацій сфери управління ДСНС України.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка у період з 20.10.2014 р. по 03.04.2015 р. проживала на вул. Леніна, 142 кв.12 м. Попасна, Луганської області, та проходила службу на посаді диспетчера 30 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області, безпосередньо здійснювала збір, прийом та передачу інформації щодо оперативної обновки. Забезпечувала координацію та допомогу переселенцям щодо знаходження координаційних центрів по наданню гуманітарної допомоги переселенцям. Узагальнювала інформацію щодо стану оперативної обстановки в районі виїзду ДПРЧ-30 (м. Попасна). Проводила моніторинг роботи організацій по забезпеченню життєдіяльності населення. Несла службу під час обстрілів м.Попасна з боку незаконних збройних формувань", що підтверджується довідкою ДПРЧ-30 ГУ ДСНС України у Луганській області від 30.12.2015 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12 2015 р. № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до переліку входить і м. Попасна Луганської області, де проживала та працювала позивачка.

Відповідно до п.20 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 р. № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються: особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій (далі - Комісія), а також організацію її роботи визначає Положення про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 р. № 1642, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.03.2016 р. за № 331/28461 (далі Положення № 1642).

Згідно п. 2, 3 Положення № 1642 комісія утворюється наказом ДСНС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, державним службовцям і працівникам ДСНС (далі - працівники ДСНС), а також звільненим зі служби (роботи) працівникам ДСНС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення. У своїй діяльності Комісія керується Конституцією України, законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

Відповідно до п. 4 Розділу І "Загальні положення" Положення № 1642 для надання статусу учасника бойових дій працівникам ДСНС керівники структурних підрозділів апарату ДСНС, територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління ДСНС (далі - підрозділи), у підпорядкуванні яких проходили службу чи працювали працівники ДСНС, у місячний строк після завершення ними виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою, встановленою додатком 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 (далі - Порядок), та документи, зазначені у пункті 3 розділу II цього Положення. У разі коли місце постійної дислокації підрозділу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до підрозділу чи призначення їх на відповідні посади. У разі неподання керівником підрозділу до Комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, працівники ДСНС можуть самостійно звернутися до Комісії.

Отже, із змісту наведеної норми випливає, що керівники структурних підрозділів апарату ДСНС, чи територіальних органів про свої працівників зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою, встановленою додатком 1 до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 (далі - Порядок), та документи, зазначені у пункті 3 розділу II цього Положення.

Таким чином, довідку за формою, встановленою додатком 1 до Порядку зобов`язаний надати на комісію керівник структурних підрозділів апарату ДСНС, територіальних органів.

Відтак, суд не бере до уваги посилання відповідача, що підставою для відмови у наданні статусу учасника бойових дій є відсутність довідки за формою встановленою додатком 1 до Порядку, оскільки такий обов`язок на позивачку нормами чинного законодавства не покладений.

Так, 23.05.2016 р. позивачка звернулася з письмовою заявою до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про встановлення факту участі і залучення до виконання заходів з проведення антитерористичної операції та надання статусу Учасник бойових дій. До заяви додала копії документів, що підтверджують, на її думку, право на отримання статусу учасника бойових дій (а.с. 77-122).

Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання № 21, відмовлено у визначенні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що матеріали, надані на розгляд комісії не підтверджують безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також відсутні документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (а.с. 22).

Як свідчить інформаційна довідка від 30.12.2015 р., молодший сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 , диспетчер 30 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області, 20.10.2014 р., 22.10.2014 р., 28.10.2014 р., 01.11.2014 р., 05.11.2014 р., 09.11.2014 р., 13.11.2014 р., 17.11.2014 р. , 21.11.2014 р., 26.11.2014 р., 29.11.2014 р., 03.12.2014 р., 07.12.2014 р., 11.12.2014 р., 15.12.2014 р., 19.12.2014 р., 23.12.2014 р., 25.12.2014 р., 27.12.2014 р., 31.12.2014 р., 04.01.2015 р., 08.01.2015 р., 12.01.2015 р., 16.01.2015 р., 20.01.2015 р., 24.01.2015 р., 28.01.2015 р., 01.02.2015 р., 05.02.2015 р. безпосередньо здійснювала збір, прийом та передачу інформації, щодо оперативної обстановки. Забезпечувала координацію та допомогу переселенцям щодо знаходження координаційних центрів по наданню гуманітарної допомоги переселенцям. Узагальнювала інформацію щодо стану оперативної обстановки в районі виїзду ДПРЧ-30 (м. Попасна). Проводила моніторинг роботи організацій по забезпеченню життєдіяльності населення. Несла службу під час обстрілів м. Попасна з боку незаконних збройних формувань (а.с. 24).

Як стверджувала в судовому засіданні позивачка, що вона брала безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції в м. Попасна Луганської області. Вказана обставина, на переконання позивачки, може бути підтверджена працівниками ДПРЧ-30 (м. Попасна), яким вже надано статус учасників бойових дій.

Пунктом 2 Розділу ІІ Положення № 1642 визначено, що комісія має право: 1) вивчати довідки та документи, надіслані керівниками підрозділів щодо працівників ДСНС; 2) вивчати документи, надані до Комісії особисто працівниками ДСНС та звільненими зі служби (роботи) працівниками ДСНС; 3) заслуховувати пояснення працівників ДСНС; 4) приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій працівникам ДСНС; 5) подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера документи із спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання; 6) повертати для подальшого доопрацювання керівникам підрозділів документи стосовно працівників ДСНС; 7) приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій працівникам ДСНС; 8) приймати рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій працівників ДСНС; 9) повторно розглядати за рішенням Голови ДСНС (особи, яка виконує його обов`язки) питання про надання статусу учасника бойових дій працівникам ДСНС, яким було відмовлено в наданні такого статусу раніше.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Положення № 1642 комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про: 1) безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення; 2) направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції; 3) перебування працівників ДСНС у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Підтвердними документами є витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь працівника ДСНС у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 р. № 413 (далі Порядок № 413, в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Згідно п. 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Положеннями п.4 Порядку № 413 передбачено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка надала пакет документів, які підтверджують безпосередню її участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення.

Приписами п. 6 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади. Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Отже, наведені норми передбачають, що комісії вивчають документи, заслуховують пояснення осіб, свідків, у разі відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Як вбачається з матеріалів справи, документи належним чином комісією не вивчалися, пояснення позивачки не заслуховувалися, бесіда з нею не проводилася, на розгляд вказаного питання не запрошувалося свідків, які б можливо підтвердили, що позивачка приймала безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення. Окрім цього, відповідачем документи не поверталися до керівника цивільного захисту, де працювала позивачка з метою з`ясування додаткової інформації чи доопрацювання.

Належних і допустимих доказів щодо підтвердження протилежного до суду відповідач не надав.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання (п. 6 Порядку № 413)

Судом встановлено, що рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання № 21, відмовлено у визначенні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що матеріали, надані на розгляд комісії не підтверджують безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також відсутні документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (а.с. 22).

Суд приходить до переконання, що в разі виникнення спірних питань щодо підтвердження безпосередньої участі в антитерористичній операції позивачки, забезпеченні її проведення, комісія повинна була винести документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання на розгляд міжвідомчої комісії.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії (п. 6 Порядку № 413).

За нормами п. 8 Порядку № 413 у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Судовим розглядом встановлено, що рішення про відмову у визначенні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що документи не підтверджують безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також відсутні документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення

Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач не дослідив документи подані на комісію, не вжив заходів щодо вивчення вказаних документів шляхом направлення відповідних запитів чи за слухання пояснення осіб, які проходили службу з позивачкою, свідків, не вжив інших заходів для об`єктивного з`ясування інформації поданої у документах, що підтверджують безпосередню участь позивачки в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а також не вжив заходів щодо захисту конституційних прав позивачки, у межах своєї компетенції, відповідно до чинного законодавства.

Суд вважає, що з метою перевірки інформації викладеної в документах відповідач зобов`язаний був провести перевірку наведених обставин та за наслідками перевірки винести обґрунтоване та вмотивоване рішення. Однак, наведені в заяві та в доданих до неї документів обставини відповідачем не перевірялися, пояснення в позивачки з цього приводу не відбиралися. Відповідачем до суду не надано жодних доказів з приводу спростування даної інформації.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що відмова в наданні позивачці статусу учасника бойових дій є формальною, невмотивованою, не об`єктивною та такою, що не відповідає приписам Порядку № 413.

Відтак, рішення відповідача прийнято не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання № 21, в частині щодо відмови у визначенні статусу учасник бойових дій ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять (ч. 2 ст. 11 КАС України).

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із змісту вказаних норм вбачається, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому адміністративний суд може застосувати інший спосіб захисту права, який би гарантував захист прав, свобод та інтересів осіб. Критерієм обрання способу захисту порушеного права є те, що він з урахуванням особливостей спірних відносин повинен бути спрямований на реальне відновлення порушених прав позивача.

З метою захисту порушених прав позивачки, виходячи з принципу правової визначеності у спірних правовідносинах, суд зобов`язує Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути звернення від 23.05.2016 р. ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій.

Оскільки судом зобов`язано відповідача повторно розглянути звернення позивачки від 23.05.2016 р. щодо встановлення їй статусу учасника бойових дій, позовна вимога про зобов`язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій присвоїти статус "Учасник бойових дій" задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.627275829.1 від 03.10.2016 р.

Відтак, суд присуджує на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній службі України з надзвичайних ситуацій від 17.06.2016 р., викладене в протоколі засідання №21, в частині щодо відмови у визначенні статусу учасник бойових дій ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути звернення від 23.05.2016 р. ОСОБА_1 щодо встановлення статусу учасника бойових дій.

4. Стягнути з Державної служби України з надзвичайних ситуацій за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,21 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя В.К. Левицький

Судді П.Д. Дембіцький

О.П. Лелюк

Постанова в повному обсязі складена 23.11.2016 р.