Справа № 804/993/16
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 р. Справа № 804/993/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
представника позивача представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_7 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Арбітражного керуючого ОСОБА_8 до Міністерства юстиції України в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 200/7 від 07.07.2015 року в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 319/7 від 03.11.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що за результатами перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7 відповідачем прийняті накази від 07.07.2015 року №200/7 та від 03.11.2015 року №319/7, яким ОСОБА_7 притягнено до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Позивач вважає вищезазначені накази протиправними, необґрунтованими та які підлягають скасуванню.
В наданих суду запереченнях відповідачем зазначено, що за результатами перевірки контролюючий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем діючого законодавства та прийняті на підставі цього накази є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому Міністерства юстиції України при прийнятті оскаржуваних наказів діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено законодавством України. На підставі вищенаведеного, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позову просила відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 41 від 08.02.2013 року виданого на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2013 року № 175/5.
В період з 05.11.2014 року по 14.11.2014 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області проведено планову виїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7, за результатами якої на підставі акту перевірки №117-А від 25.11.2014 року винесено розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року № 19-Р, термін усунення яких встановлений до 25.04.2015 року.
24.04.2015 року листом № 01-05/59 ОСОБА_7 повідомив Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про неможливість надати у визначений в розпорядженні № 19-Р строк документи, що підтверджують його виконання та повідомив про наявність обєктивних підстав для продовження строку його виконання, що полягають у судовому оскарженні вказаного вище розпорядження. Означеним листом арбітражний керуючий просив продовжити строк виконання оскаржуваного розпорядження на час судового розгляду справи та до прийняття остаточного судового рішення по ній, вказуючи про його преюдиційне значення для сторін перевірки.
05.05.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області виданий наказ № 346/8 про проведення позапланової невиїзної перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_9 у термін з 14.05.2015 року по 18.05.2015 року. Предметом перевірки стало виконання арбітражним керуючим оскаржуваного розпорядження про усунення порушень № 19-Р від 25.03.2015 року, а також повідомлялося, що арбітражному керуючому ОСОБА_9 необхідно забезпечити умови для проведення перевірки та у термін до 10 год. 00 хв. 13.05.2015 надати комісії пояснення на предмет перевірки та копії документів, що підтверджують усунення порушень.
08.05.2015 року листом № 01-05/70 ОСОБА_9 повторно звернувся до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням продовжити строк виконання оскаржуваного розпорядження № 19-Р у звязку з неможливістю надати запитувані документи в строк та просив перенести дату проведення перевірки до вирішення судом справи по суті.
14.05.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області складено акт про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_9 в проведенні перевірки № 38-А.
Підставами для прийняття акту стали наступні обставини: ненадання арбітражним керуючим ОСОБА_9 в строк до 13.05.2015 року документів зазначених в повідомленні від 05.05.2015 року № 47 про проведення позапланової невиїзної перевірки; ненадання арбітражним керуючим ОСОБА_9 в строк до 13.05.2015 року пояснень щодо неможливості надати запитувані документи до перевірки; відсутність арбітражного керуючого ОСОБА_9 або його уповноваженого представника у час визначений у наказі про проведення позапланової невиїзної перевірки та у повідомленні від 05.05.2015 року № 47 про проведення позапланової невиїзної перевірки за місцем проведення перевірки.
26.05.2015 року Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України вніс до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання № 459 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_9 дисциплінарного стягнення, у звязку з відмовою останнього провести перевірку.
18.06.2015 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) за результатами розгляду матеріалів перевірки на підставі акту про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки від 14.05.15 № 38-А прийнято рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження. Означеним рішенням, також вирішено питання щодо внесення подання до Міністерства юстиції України про застосування до ОСОБА_9 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
07.07.2015 року Міністерством юстиції України на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) наказом № 200/7 накладено на позивача дисциплінарне стягнення.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-ХІІ з наступними змінами та доповнення у редакції від 30.06.1999р. зі змінами, внесеними на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 14.05.1992р. №2343-ХІІ).
Відповідно до ст. 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» планові перевірки здійснюються за певний період не частіше одного разу на два роки за місцезнаходженням державного органу з питань банкрутства або субєкта, щодо якого арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) здійснює свої повноваження, або у приміщенні, де знаходиться контора (офіс) арбітражного керуючого, з обовязковим повідомленням арбітражного керуючого про час і місце проведення перевірки. Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобовязаний надавати особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості, документи для огляду та їх копії для залучення до матеріалів перевірки. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається. Попередні періоди, що раніше перевірялися, не можуть бути предметом наступних перевірок, крім перевірок за зверненнями фізичної чи юридичної особи. Позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
За приписами ч. 2 ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення (ч. 3 ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
Відповідно до п. 1.3 Порядку №1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - арбітражний керуючий) здійснюють Міністерство юстиції України (далі - Мін'юст) як державний орган з питань банкрутства та за дорученням Мін'юсту України головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі як територіальні органи з питань банкрутства (далі - орган контролю).
Згідно з п. п. 2.1, вищезазначеного Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.
Згідно з підпунктом 2.6.1 пунктом 2.6 Розділу ІІ Порядку позапланова перевірка здійснюється Мін'юстом або територіальними органами з питань банкрутства за наявності доручення Мін'юсту на її проведення.
Відповідно до пункту 2.8 Розділу ІІ Порядку для проведення перевірки орган державного контролю видає наказ про проведення перевірки, в якому зазначаються: підстава для проведення перевірки; вид перевірки; склад комісії з перевірки; арбітражний керуючий, щодо якого буде здійснюватися захід; місце проведення перевірки з урахуванням вимог пункту 3.1 розділу ІІІ цього Порядку; предмет перевірки; строки проведення перевірки; інші організаційні заходи, спрямовані на забезпечення проведення перевірки.
У наказі про проведення позапланової невиїзної перевірки додатково зазначається строк, до якого арбітражний керуючий зобов'язаний надіслати вмотивовану відповідь та копії відповідних документів на запит органу контролю в межах предмета звернення. Зазначений строк повинен бути достатнім, враховувати час на перебіг поштової кореспонденції та забезпечити належні можливості для арбітражного керуючого для підготовки такої відповіді.
В пункті 3.1 розділу ІІІ Порядку зазначено, що голова та члени комісії, зокрема, мають право отримувати від арбітражного керуючого, інших фізичних та юридичних осіб необхідні для проведення перевірки документи.
Згідно п. 6.9, пп. 6.9.1 розділу VI Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень.
Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.
Відповідно до п.6.10, п.6.11 розділу VI Порядку у розпорядженні міститься інформація про встановлені комісією порушення, термін та спосіб їх усунення.
Арбітражний керуючий зобов'язаний до закінчення строку, зазначеного в розпорядженні, усунути виявлені порушення та надати інформацію про це разом з відповідними документами до органу контролю, який виніс розпорядження.
У разі якщо подані документи підтверджують виконання розпорядження, орган контролю складає висновок про виконання розпорядження, який долучається до акта перевірки.
У разі якщо подані документи не підтверджують виконання розпорядження або арбітражний керуючий не подав до органу контролю документи, що підтверджують виконання розпорядження, орган контролю для перевірки виконання розпорядження призначає позапланову перевірку.
Відповідно до п. 7.1 розділу VІІ Порядку підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, зокрема є: відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки.
Згідно з п. 7.2 розділу VІІ Порядку протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом Мін'юсту від органу контролю пропозиції структурний підрозділ Мін'юсту готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.
Подання повинно містити висновок структурного підрозділу Мін'юсту щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.
Відповідно до п. 7.4 розділу VІІ Порядку дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Підпунктом 7.6.1 п. 7.6 розділу VІІ Порядку передбачено, що на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.
Згідно п.4.7 пп.4.7.1 Порядку при відмові арбітражного керуючого в проведенні перевірки складається акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки у двох примірниках та перевірка закінчується в момент встановлення факту відмови. Відмовою арбітражного керуючого в проведенні перевірки вважаються:
відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки;
безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю;
ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим;
безпідставна відмова арбітражного керуючого в доступі комісії та інших осіб на територію, до будівель, споруд та інших приміщень боржника (банкрута) у випадках, передбачених цим Порядком, або до приміщення контори (офісу) арбітражного керуючого.
Відповідно до пп. 4.7.4 Порядку акт про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень. Орган контролю протягом трьох робочих днів з дати підписання акта про відмову арбітражного керуючого в проведенні перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення. До цієї пропозиції орган контролю додає акт про відмову з усіма документами, що є його невід'ємною частиною.
Як вбачається з вищевикладеного, позивачем не надано документів на вимогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Крім того, з огляду на викладені норми законодавства, не передбачено продовження строку виконання або зупинення дії рішення у звязку із зверненням до суду з позовом та відкриття провадження по справі про оскарження такого рішення.
Таким чином, Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області правомірно складено акт про відмову арбітражного керуючого ОСОБА_9 в проведенні перевірки № 38-А від 14.05.2015 року та в подальшому 07.07.2015 року Міністерством юстиції України винесено наказ №200/7 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.
Щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №319/7 від 03.11.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, слід зазначити наступне.
Головним територіальним управління юстиції у Запорізькій області на підставі доручення Міністерства юстиції України від 24.06.2015 року № 13.0.2-32/2145 проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого перевірка з 19.08.2015 року по 21.08.2015 року, за результатами якої складено довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.08.2015 року № 53-д та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 02.09.2015 року №74/15.
Перевіркою встановлено не виконання арбітражним керуючим ОСОБА_7 у повному обсязі розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року № 19-Р.
За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_7 виявлені порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, на підставі чого складено подання № 547 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення.
Згідно витягу з протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 01.10.2015 року застосовано до арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі подання № 547 та відповідачем на підставі подання комісії та з урахуванням протоколу її засідання від 01.10.15 р., прийнято наказ № 319/7 від 03.11.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.
З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 804/5624/15 прийнята постанова про визнання протиправним та скасування розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року №19-Р, крім: порушення позивачем ч.11 ст. 30 Закону України «Про банкрутство» та ч.1 ст. 4-5 ГПК України не звітування перед комітетом кредиторів про свою діяльність, не надання інформації про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника та не виконання постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2012 року.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2015 року залишена без змін та набрала законної сили.
Відповідно до ч.11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор не рідше одного разу на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
Згідно ч. 2, 3 ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.
Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.
Відповідно до ч.1 ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:
2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).
Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
З матеріалів справи вбачається, що в частині не скасованого постановою від 14.07.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом пункту розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року № 19-Р про порушення позивачем ч.11 ст. 30 Закону України «Про банкрутство» та ч.1 ст. 4-5 ГПК України не звітування перед комітетом кредиторів про свою діяльність, не надання інформації про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника та не виконання постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2012 року позивачем розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року № 19-Р виконано в повному обсязі, згідно довідки про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.08.2015 року № 53-д, в решті встановлених порушень розпорядження про усунення порушень від 25.03.2015 року № 19-Р, на підставі якого прийнято оскаржуваний наказ від 03.11.2015 року № 319/7, скасовано рішенням суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 319/7 від 03.11.2015 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №319/7 від 03.11.2015 року в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_7 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 551,21 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 21 червня 2016 року

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3