Справа № 826/9823/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2016 року № 826/9823/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до третя особа Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА)
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - Відповідач), Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) (надалі - третя особа) про визнання протиправними дії та скасувати розпорядження ГУ ДФС України у м. Києві від 31.05.2016 року за №3753/у/26-15-40-02-21 про анулювання ліцензії серії НОМЕР_1 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями по АДРЕСА_1, виданої ФОП ОСОБА_1 з терміном дії з 06.02.2016 року по 05.02.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивача зазначає, що оскаржуване розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Позивачем не порушувалися вимоги статті 15-1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що підтверджується фактом закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Представник Відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, вважаючи оскаржуване розпорядження законними та обґрунтованими, прийнятими в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заперечення на позовну заяву суду не надав.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник третьої особи, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспектором Солом'янського УП старшим лейтенантом поліції Тищенко Ю.Г. відносно продавця ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_4 складено протокол від 21.04.2016 року КЙ № 036367 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого встановлено, що 21.04.2016 року о 17 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» було виявлено, що гр. ОСОБА_4 реалізувала алкогольні напої, а саме: пиво «Бочкове» ємкістю 0,5 літрів неповнолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим вчинено правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зі змісту протоколу вбачається, що його було складено за участі свідків та понятих.

Солом'янським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві було підготовлено та направлено до ГУ ДФС України в м. Києві подання від 11.05.2016 року № 036367/125/55/05-16 про прийняття заходів реагування у вигляді: проведення аудиторської перевірки, оскільки покупцям не видаються фіскальні чеки, скасування ліцензії та застосування штрафних санкцій до власника кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3».

На підставі проколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2016 року, Відповідачем було прийнято розпорядження про анулювання ліцензії від 31.05.2016 року № 3753/у/26-15-40-02-21, яким Позивачу анульована ліцензія серії НОМЕР_1 з терміном дії з 06.02.2016 року по 05.02.2017 року на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 21.04.2016 року КЙ № 036367 було направлено для розгляду до Адміністративної комісії при Виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Адміністративна комісія при Виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за результатом розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, поданих на ОСОБА_4, постановила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу про адміністративні правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (постанова від 16.05.2016 року № 1450).

З огляду на наведене, Позивач вважає спірні розпорядження протиправними, що стало підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом про його скасування.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі-Закон).

Статтею 1 Закону закріплені визначення наступних понять, зокрема: пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об'ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203; тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів; анулювання ліцензії - позбавлення суб'єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до частин 1, 12, 18 статті 15 Закону, імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

За приписами частини 29 статті 15 Закону, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання (частина 30 статті 15 Закону).

За правилами статті 15-3 Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, крім іншого, особам, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку (частина 4 статті 15-3 Закону).

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється (частина 5 статті 15-3 Закону).

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що однією з правових підстав для застосування до суб'єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання ліцензії є продаж таким суб'єктом неповнолітній особі (особам, які не досягли 18 років) алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідальність за порушення Закону несе суб'єкт підприємницької діяльності.

У відповідності до п.4 ст.72 КАС України постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд звертає увагу, що Постанова адміністративної комісії №1450, що діє при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) від 16 травня 2016 року, якою звільнено гр.ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності не може бути застосована судом як підстава звільнення від доказування за ч.1 ст. 72 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи гр.. ОСОБА_6 повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 біля будинку розташоване кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» в якому здійснюється продаж алкогольних напоїв неповнолітнім особам.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення від 21.04.2016 р.гр.. ОСОБА_4, в яких остання зазначає, що вона працює в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» та офіційно не працевлаштована, дані пояснення надано старшому інспектору Солом'янського УПГУНП у м. Києві майору поліції Андронович В.Р.

Крім того, Суд звертає увагу, що в матеріалах справи містяться копії паспортних даних гр. ОСОБА_4, які є ідентичними зазначеними в Поясненнях від 21.04.2016 р.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 21.04.2016 року відносно продавця кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_4 також підтверджується факт продажу пива «Бочкове» неповнолітньому, зазначений протокол підписаний свідками ОСОБА_8, ОСОБА_9, а ОСОБА_4 відмовилась підписуватися.

Також, в матеріалах справи містяться фотокопії здійснені в приміщенні кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» на яких зображено наявність пива «Бочкове» з датою виготовлення, яке було придбано неповнолітнім та знаходилося з такою ж датою в холодильнику даного кафе.

Крім того, на даних фотографіях зображено продав чиню даного кафе.

З аналізу матеріалів справи, суд приходить до висновку, що в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» здійснює торгівлю стороння особа, яка не оформлена продавцем, самостійно, свідчить про те, що крім продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітнім можуть бути нею допущені і інші порушення правил торгівлі ,зокрема не видача фіскальних чеків за проданий товар.

Тому комісія, що діє при виконавчому органі Київської міської ради (КМДА) і не знайшла в матеріалах адміністративної справи передбаченого Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» документа, що підтверджує факт продажу товарів.

Те, що протокол про адміністративні порушення не складався відносно Позивача, за умови, що він є власником кафе «ІНФОРМАЦІЯ_3» в якому здійснилось правопорушення, не звільняє останнього від відповідальності, так як Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що відповідальність за порушення закону несе суб'єкт підприємницької діяльності.

Крім того, Суд звертає увагу, що Позивачем не надано суду доказів знаходження товару під час перевірки та виявлення фактів зайвого товару та недостачі коштів в касі, оскільки, як свідчать матеріали інспекторами повернуто пляшку пива продавцю, а той в свою чергу повернуто кошти з каси.

В разі наявності повернення коштів з каси повинно бути відповідні складені документи про недостачу (повернення) коштів.

Також, Позивачем не доведено та документально не підтверджено офіційне працевлаштування особи (продавця), що працює в даному кафе та яким чином не працевлаштована особа ОСОБА_4 знаходилася в приміщенні кафе та здійснювала доступ до каси та товару.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. (ч.1) В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2) Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи. (ч.3) Суд може збирати докази з власної ініціативи. (ч.5) Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. (ч.6 ст.71 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, розпорядження прийнято з урахуванням всіх обставин, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук