Справа № 818/678/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 р.Справа № 818/678/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А. Дудка Русанової В.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Дудченко В.В., Сич Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської митниці ДФС на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 818/678/16

за позовом ОСОБА_4

до Сумської митниці ДФС

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ Сумської митниці ДФС №514-о від 19.05.2016 "Про звільнення ОСОБА_4."

Поновлено ОСОБА_4 на посаді старшого державного інспектора митного поста "Бачівськ" Сумської митниці ДФС.

Стягнуто з Сумської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 15694,80 грн.

Сумська митниця ДФС (далі Відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин по справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач подав письмові заперечення, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Представник позивача заперечувала проти вимог апеляційної скарги, просила залишити її без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю- доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.195 КАС України справа розглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач 04.03.2016р. письмово попередив позивача про наступне вивільнення 04.05.2016 року та відсутність вакантних посад, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, що відповідали б його кваліфікації (а.с.78).

19.05.2016р. наказом № 514-0 Сумської митниці ДФС ОСОБА_4 був звільнений з посади старшого державного інспектора митного поста "Бачівськ" Сумської митниці ДФС відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку зі скороченням штату та чисельності працівників (а.с.7-8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв неправомірно, не в спосіб встановлений законом, а тому наказ Сумської митниці ДФС №514-о від 19.05.2016р. про звільнення позивача є протиправним, а позивач підлягає поновленню на посаді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом встановлено, що в зв'язку із зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Сумської митниці ДФС штатна чисельність митного поста « Бачівськ» зменшилася на 7 осіб (порівняно з 2015р.) та склала 96 осіб, що підтверджується переліком змін № 1 до організаційної структури Сумської митниці ДФС, затвердженого 15.03.2016р. Головою Державної фіскальної служби України, штатними розписами на 2015р., 2016р.

Згідно штатного розпису на 2016 рік загальна чисельність митного поста "Бачівськ" складала - 96 осіб: начальник - 1, заступник - 1, головних інспекторів - 24, старших - 36, державних - 29, сектор м/о - 5 (з них завідувач -1, головні - 3, старший - 1).(а.с.38)

Обґрунтовуючи правомірність звільнення позивача, відповідачем зазначено, що Сумською митницею були дотримано всі вимоги, передбачені трудовим законодавством, а саме попереджено за 2 місяці про наступне вивільнення в зв'язку із реорганізацією, інші посади не пропонувались у зв'язку з відсутністю вакантних посад, що передбачають виконання роботи за професією чи спеціальністю, що відповідали б кваліфікації позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Так, задовольняючи позов судом першої інстанції враховано, що позивач має повну вищу освіту, стаж його роботи в митних органах на день звільнення складав 19 років 01 місяць, за стажем роботи позивач має переваги перед іншими працівниками, а також не надання доказів відповідачем того, що особи, які були прийняті на рівнозначні посади мають вищу продуктивність праці чи кваліфікацію, чим позивач.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, а саме: не досліджено кваліфікацію позивача, роботу, яку він виконував, процедури, які ним здійснювалися та якої складності та рівні, чи мав він переваги перед іншими працівниками, чи проходив додаткові навчання, не повно досліджено критерії визначення переважного права залишення позивача на роботі, а також, що позивач має менші показники продуктивності праці порівняно з працівниками, які залишені на роботі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України обов'язок доведення правомірності прийнятого рішення покладається на суб'єкт владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що до суду першої інстанції відповідачем надано порівняльну таблицю продуктивності працівників, з показниками лише за січень-лютий 2016р., проте не за зазначено з яких підстав не було враховані показники попереднього періоду, зокрема 2015р.

В наданій відповідачем порівняльній таблиці за січень-лютий 2016р. , яка складена стосовно 38 осіб, міститься графа "Переважне право на залишення на роботі", проте тільки щодо позивача зазначена графа не заповнена. Щодо інших працівників зазначена , в тому числі, така обставина, як переважна: " особа, в сім'ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком; працівник з тривалим стажем роботи". (а.с.127)

Проте відповідачем не доведено підстави не врахування такої обставини переважного права, як тривалий стаж роботи позивача (понад 19 років), також не з'ясування чи є позивач особою, в сім'ї якої немає інших працівників з самостійним заробітком .

На вимогу апеляційного суду, відповідачем надано показники продуктивності позивача, та інших працівників, з якими проводилося порівнювання за 2015р., зокрема досліджувалася кількість складення протоколів про порушення митних правил, кількість оформлених МД, МД-1, пропуск вантажів, надходження митних платежів, згідно яких позивач та ОСОБА_5 щодо показника "стягнення у бюджет державних платежів" мали одні з найвищих показників.

Також в судовому засіданні представники відповідача не пояснили підстави не врахування показників роботи позивача за 2015р., а також доказів не можливості позивачем виконувати іншу роботу.

Положеннями ч. 2 ст. 42 КЗпП України передбачено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідачем, під час звільнення позивача із займаної посади, не було встановлено жодних переваг позивача перед іншими особами, які залишилися на посаді старшого державного інспектора митного поста "Бачівськ".

Доводи апеляційної скарги, що позивач має вищу освіту, закінчив Глухівський педагогічний інститут ім. С.М.С. -Ценьського, має кваліфікацію -вчитель загально технічних дисциплін, а інші працівники освіту в навчальних закладах вищої акредитації, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був призначений на посаду за результатами конкурсного відбору, про його кваліфікацію було відомо відповідачу. Крім того, посадовою інструкцією старшого державного інспектора митного поста " Бічівськ" передбачено, що на посаду призначається особа, яка має вищу освіту. (а.с.100)

Доказів того, що кваліфікація позивача не дозволяє працювати на посаді старшого державного інспектора митного поста відповідачем не надано.

На вимогу апеляційного суду відповідачем надана копія особової справи, з якої вбачається, що позивач у 2005,2007 та 2013р. підвищував кваліфікацію, про що має відповідні свідоцтва та сертифікати (а.с.123). Проте відповідачем не доведено підстави не врахування зазначених обставин під час звільнення позивача.

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України передбачено можливість звільнення працівників у зв'язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі або займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я , які перешкоджають продовженню цієї роботи.

Тобто підставою для розірвання трудового договору є саме виявлена невідповідність.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів того, що позивачу взагалі пропонувалися вакантні посади, які були в наявності за період з 04.03.2016р. по 04.05.2016р.

Згідно із записами у трудовій книжці позивач з 23.04.1997 працював на різних посадах в Глухівській та Сумській митницях, в тому числі: старшим зміни №1 м/п "Бачівськ"; головним інспектором відділу митного оформленням м/п "Бачівськ", як такий, що перебував у кадровому резерві на цю посаду; провідним інспектором; головним державним інспектором м/п "Бачівськ".

Доказів того, що у позивача відсутня кваліфікація, яка не дозволяє працювати на посаді старшого чи головного державного інспектора чи іншій, відповідачем не надано.

Крім того, відповідачем при звільненні не враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 43 КЗпП перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.14 Закону України до категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, належать особи, яким до настання права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" залишилося 10 і менше років.

В даному випадку, позивачу для виходу на пенсію залишилося менше 1, 5 років, проте зазначені обставини не були враховані відповідачем, та взагалі не досліджувалися.

Отже, звільнення з підстави, зазначеної в п.1 ст. 40 КЗпП, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП), що в даному випадку не було дотримано відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного наказу Сумської митниці ДФС про звільнення ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Отже, враховуючи, що позивача 19.05.2015р. незаконно було звільнено з посади старшого державного інспектора митного поста "Бачівськ" Сумської митниці ДФС, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності поновлення позивача на роботі на вищезазначеній посаді.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини по справі, прийняв законне та обґрунтоване рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.08.2016р. по справі № 818/678/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Курило Л.В. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 28.11.2016 р.