Справа № 822/2043/16
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2043/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівКовальчук О.К. Блонського В.К. Майстер П.М.
при секретарі за участі:Свинобой О.В. позивача, представників відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 до Апеляційного суду Хмельницької області , Державної судової адміністрації України про визнання протиправнию бездіяльність, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності Апеляційного суду Хмельницької області щодо не нарахування та не виплати вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород, визнання протиправною бездіяльності Державної судової адміністрації України щодо неперерахування Апеляційному суду Хмельницької області коштів на виплату вихідної допомоги ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з січня 1993 року по січень 2009 року працював суддею Хмельницького міського (міськрайонного) суду, а з лютого 2009 року по вересень 2016 року суддею Апеляційного суду Хмельницької області. Постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року у зв'язку із поданням заяви про відставку звільнений з посади судді Апеляційного суду Хмельницької області у відставку, та наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області від 3 жовтня 2016 року №33/05-03/ з 3 жовтня 2016 року відрахований із штату Апеляційного суду Хмельницької області. З 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до частини 1 статті 143 цього Закону судді, який вийшов у відставку виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою. Вказує, що Апеляційний суд Хмельницької області вихідної допомоги не нарахував та не виплатив в сумі 61630 грн.80 коп., а Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів, коштів на це апеляційному суду не виділила та не перерахувала, чим допустила протиправну бездіяльність.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник Апеляційного суду Хмельницької області в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що пред'явлений позов є таким, що не підлягає задоволенню. Вказує, що відповідно до статті 8 Основного Закону України - Конституція України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Прийняття відставки судді, виходячи зі змісту статті 126 Конституції України (в редакції, чинній на момент винесення постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-УІІІ «Про звільнення суддів»,) є прерогативою органу, який обрав суддю. Зазначене положення наділяє Верховну Раду України відповідним конституційним повноваженням, перебирання якого на себе Апеляційним судом Хмельницької області суперечило б принципу законності. Тому, звільнення судді ОСОБА_4. у відставку належить до виключних повноважень Верховної Ради України. 08.09.2016 року постановою Верховної Ради України №1515-У11І «Про звільнення суддів» ОСОБА_7 звільнений з посади судді у відставку. Акт про призначення (обрання) суддею чи звільнення судді з посади є правовою підставою для виникнення або припинення конкретних трудових відносин особи як судді з державою. У таких відносинах роботодавцем є держава, а на голову суду покладається обов'язок оформити ці відносини. Діючи у відповідності до законодавства України, відповідач, наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області від 03.10.2016 року №33/05-03/ відрахував суддю у відставці ОСОБА_7 із штату суду. Підставою видання зазначеного наказу стала постанова Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-УПІ «Про звільнення суддів» та заява ОСОБА_7 від 03.10.2016 року, відповідно до якої позивач просить відрахувати його зі штату суду. Вказує, що 04.10.2016 року ОСОБА_7. звернувся до голови Апеляційного суду Хмельницької області з заявою про виплату йому вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою чи на підставі ст.143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402- VIII від 02.06.2016 року - у розмірі 3 місячних заробітних плат за останньою посадою. В зв'язку з тим, що в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції, чинній на момент винесення постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-VІІІ «Про звільнення суддів»,) не міститься статті, яка б передбачала виплату вихідної допомоги ні в розмірі 10, ні в розмірі 3 місячних суддівських винагород, апеляційний суд не мав правових підстав для зазначеної виплати. Зазначає, що моментом звільнення судді у відставку є не видача належно оформленої трудової книжки чи проведення розрахунку, а саме набрання чинності постанови Верховної Ради України про звільнення судді у зв'язку з поданням заяви про відставку. А тому посилання позивача на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402- VIII від 02.06.2016 року є недоречними. (Така ж позиція висвітлена в листі Державної судової адміністрації України від 28.10.2016 року). З огляду на викладене, просить суд відмовити ОСОБА_7 в задоволенні адміністративного позову.

Представник Державної судової адміністрації України проти позову також заперечив, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з урахуванням наведеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_7 з лютого 2009 року по вересень 2016 року працював на посаді судді Апеляційного суду Хмельницької області.

08.09.2016 року постановою Верховної Ради України №1515-VIII «Про звільнення суддів» ОСОБА_7 звільнений з посади судді у відставку.

03.10.2016 року наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області №33/05-03/ ОСОБА_7 відрахований із штату Апеляційного суду Хмельницької області з 03.10.2016 року.

04.10.2016 року ОСОБА_7 звернувся до голови Апеляційного суду Хмельницької області з заявою про виплату йому вихідної допомоги в розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою чи на підставі ст. 143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402- VIII від 02.06.2016 року - у розмірі 3 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати вихідної допомоги у зв'язку з відставкою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує таке.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1-5 статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI (далі Закон №2453-VI) (в редакції, чинній на момент винесення постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-УІІІ «Про звільнення суддів») суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. Суддя здійснює свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відповідно до положень статті 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, зокрема, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Згідно пунктів 1-3 статті 122 Закон №2453-VI порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, визначається цим Законом та Регламентом Верховної Ради України. Питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок. Повноваження судді припиняються з дня прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді.

У підпункті 3.1 пункту 3 рішення від 19.11.2013 № 10-рп/2013 (справа № 1-1/2013) КСУ, крім іншого, зазначив, що в Основному Законі України закріплено вичерпний перелік підстав для звільнення судді з посади, що унеможливлює законодавче розширення чи звуження цього переліку. Відповідно до повноважень, передбачених пунктом 3 частини першої статті 85, пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України, Верховна Рада України має право визначати в законах України порядок, умови та наслідки звільнення судді з посади.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

За приписами абзацу 3 пункту 7 Указу Президента України "Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності" від 10.06.97 року №503/97, акти Верховної Ради України і Президента України про призначення відповідно до законодавства на посади і звільнення з посад набирають чинності з моменту їх прийняття.

Отже, чинним законодавством визначений порядок реалізації права судді на звільнення у зв'язку з відставкою, яке починається з подання суддею відповідної заяви і закінчується прийняттям Верховною Радою України постанови про звільнення з посади судді, яка набирає чинності з моменту її прийняття.

Враховуючи зазначене, реалізація права позивача на звільнення у зв'язку з відставкою відбулась у момент прийняття Верховною Радою України відповідної постанови, тобто 08.09.2016, і тому до спірних правовідносин слід застосовувати ті положення нормативно-правових актів, які діяли на час прийняття такої постанови.

Статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначено, що загальновизнаним принципом права закони та ніші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин у позивача відсутнє право на отримання вихідної допомоги у розмірі 3 місячних заробітних плат за останньою посадою згідно Закону України №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, суд вважає обґрунтованою відмову відповідачів у виплаті позивачу вихідної допомоги у зв'язку з відставкою.

Крім того, питання щодо вихідної допомоги судді було предметом розгляду Конституційного Суду України. Так, у Рішенні від 19 листопада 201З року № 10-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII «кінцеві положення», абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Конституційний Суд України встановив, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків. Вихідна допомога не належить до основних конституційних гарантій незалежності суддів, як суддівська винагорода чи довічне грошове утримання, оскільки не є основним джерелом матеріального забезпечення суддів, не має постійного характеру та не покриває соціальних ризиків, пов'язаних, зокрема, із хворобою, інвалідністю, зв'язку з цим парламент повноважний установлювати вихідну визначати її розмір. Кошти, які отримують судді як вихідну одним із видів їхнього доходу, а тому законодавець може розглядати їх як об'єкт оподаткування, що узгоджується з вимогами частини ті 67 Основного Закону України (абзац шостий пункту 3.2 мотивувальної частини Рішення).

В силу частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем доведена правомірність ненарахування та невиплати вихідної допомоги позивачу у зв'язку з відставкою, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, статтями 11, 70, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_7 до Апеляційного суду Хмельницької області і Державної судової адміністрації України відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2016 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/О.К. Ковальчук В.К. Блонський П.М. Майстер
"Згідно з оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук