Справа № 161/14787/16-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/891/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представника відповідача - Войтина А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луцької міської ради. Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до виконкому Виконавчого комітету Луцької міської ради. Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2016 року відносно нього інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Лялюком В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1099-16 за ст.152 КУпАП. та п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою» На підставі протоколу про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради 28.10.2016 року винесено постанову № 827, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Вважає, що дана постанова є необґрунтованою та винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 827 від 28.10.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Доказів поважності неявки в судове засідання позивач не надав, а тому суд вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Представник відповідачів в судовому засіданні вимоги позову не визнала з підстав наведених у письмових запереченнях, просила суд відмовити з задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ч 2. ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Нормами статті 31 вказаного закону передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності, а також державного контролю дотримання законодавства, затвердження містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів.

Згідно зі ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та іншими організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ст.ст. 20, 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організація благоустрою та самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, рішення яких є обов'язковими на відповідній території.

Відповідно до ст.13 цього Закону до об'єктів благоустрою, зокрема віднесено, вулиці, прибудинкові території, території загального користування, дороги, тощо.

Згідно зі ст.13 цього ж Закону на об'єктах благоустрою забороняється в т.ч. самовільно встановлювати павільйони, кіоски.

Судом встановлено, що 05.10.2016 року інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Лялюком В.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1099-16 відносно позивача ОСОБА_2, за самовільне встановлення тимчасової споруди (торговий павільйон) на зупинці громадського транспорту в АДРЕСА_1, без відповідних дозвільних документів, за що передбачена відповідальність за ст.152 КУпАП. та п.п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою» (а.с. 22).

Згідно п. 2.5.5.1.13 «Правил благоустрою» забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

28.10.2016 року постановою № 827 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.8).

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради від 01.04.2010 року № 56/155 було надано дозвіл ОСОБА_2 на встановлено малої архітектурної форми на критій зупинці громадського транспорту з торговим павільйоном І-черги для провадження підприємницької діяльності на АДРЕСА_1, строком на 3 роки (а.с. 3). Рішеннями Луцької міської ради від 13.05.2013 № 279-4 та 02.07.2014 № 387-1 дозвіл на встановлення торгового павільйону був пролонгований (а.с. 4-5).

Крім того, між позивачем та Луцькою міською радою був укладений договір № 23 від 16.04.2010 про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення малої архітектурної форми (а.с. 6-7).

Отже, суд приходить до висновку, що даний торговий павільйон встановлений на законних підставах, відповідно до дозвільних документів, а отже він не є самовільно встановленою спорудою.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення адміністративна комісія не з'ясувала обставини вчиненого правопорушення та чи наявна вина ОСОБА_2 у його вчиненні, зокрема, не з'ясувала наявність у позивача відповідних дозвільних документів на встановлення тимчасової споруди (торгового павільйону) для обслуговування зупинки громадського транспорту у АДРЕСА_1 та не надала цим обставинам належну оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в оскаржуваній постанові не зазначено час вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а зазначено лише час його виявлення працівниками Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення № 827 від 28.10.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАПприйнята з порушенням закону, а тому є протиправною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Луцької міської ради. Департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 827 від 28.10.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська