Справа № 521/7085/16-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/7085/16а
Пр № 2-а/521/199/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м.Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого- судді - Мазун І.А

за участю секретаря - Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №0010/50006/15 від 23.03.2016, винесеної т.в.о. начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби Кривонос С.Ю., за вчинення правопорушення передбаченого частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України та стягнення адміністративного штрафу у розмірі 17 000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що судно «Атлас 4» переміщувалось через митний кордон України як транспортний засіб комерційного призначення з наданням генеральної декларації, без подання митної декларації. Відповідно до поданої генеральної декларації, позивач не обирав та не зазначав митний режим. ОСОБА_1 надав зобов'язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання, а не зобов'язання про зворотне вивезення чи зворотне ввезення товарів. Порушення зобов'язання про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання не є порушенням строку тимчасового вивезення або ввезення товарів у відповідності до ст. 481 МК України. Відповідальність за порушення зобов'язання про зворотне вивезення чи зворотне ввезення товарів, передбачалось ст. 348 МК України в редакції від 11.07.2002 року, що втратив чинність 01.06.2012 року на підставі прийняття нового МК України від 13.03.2012 року. В новому кодексі ця норма відсутня. Позивач не є власником судна «Атлас 4» або уповноваженою особою (представником) судновласника і відповідно до законодавства України не має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені, а значить не може бути декларантом в розумінні ст. 265 МК України.

Відповідач позов не визнав, вказавши в письмових запереченнях, що позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. На думку Одеської митниці Державної фіскальної служби України, капітаном судна «Атлас 4» ОСОБА_1, який представив у митницю зобов'язання про зворотне ввезення на митну територію України судна, порушено термін тимчасового вивезення транспортного засобу, за порушення якого передбачена відповідальність за частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України. Зобов'язання капітана судна про зворотне вивезення за межі митної території України (ввезення на митну територію України) судна закордонного плавання передбачена п. 2 ч. 6 ст. 114 Митного Кодексу України.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, вказавши, що судно «Атлас 4» є товаром, а отже був розміщений у митний режим та повинен бути задекларований у митному режимі. Додатково вказав, що надання ОСОБА_1 зобов'язання № 500060705/2015/1053 від 14.07.2015 про зворотне ввезення на митну територію України судна «Атлас 4» свідчить про оформлення судна «Атлас 4» у митний режим тимчасового вивезення. Капітаном ОСОБА_1 порушено вимоги статті 116 Митного Кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши структуру спірних правовідносин, підстави їх виникнення та відповідність приписам чинного митного законодавства, суд встановив наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є капітаном судна плавучого крану «Атлас 4» (прапор України, порт приписки Одеса, судновласник ТОВ «Краншип»).

Згідно статті 15 Кодексу торговельного мореплавства України, торговельне судно означає самохідну чи несамохідну плавучу споруду, що використовується для перевезення вантажів, пасажирів, багажу і пошти тощо.

Судно «Атлас 4» оборудовано вантажопідйомним краном на понтоні, призначене для вантажно-розвантажувальних робіт, перевезення вантажів, здійснює міжнародні рейси. Судно «Атлас 4» є не самохідним і рухається шляхом буксирування.

14.07.2015 судно «Атлас 4» прибуло до Одеського морського торгового порту. При оформленні відходу судна «Атлас 4» при проходженні митного контролю у відділі митного оформлення № 5 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС на вимогу інспектора митної служби, капітан ОСОБА_1 заповнив два примірники зобов'язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання 500060705/2015/1053 від 14.07.2015 року (далі - зобов'язання про реімпорт). Термін дії зобов'язання про реімпорт «до 13.08.2015».

14.07.2015 при оформленні відходу судно «Атлас 4» при проходженні митного контролю у відділі митного оформлення № 5 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС капітаном ОСОБА_1 були надані наступні документи:

- Генеральна декларація;

- Вантажна декларація;

- Суднова роль;

- Список пасажирів;

- Декларація суднової каси;

- Декларація наркотичних засобів;

- Декларація суднових запасів;

- Акт огляду;

-Зобов'язання про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання №500060705/2015/1053.

На борту судна «Атлас 4» перебували 6 (шість) чоловік пасажирів, що зазначені в списку пасажирів (додаток до генеральної декларації).

12.08.2015 до Одеської митниці ДФС з листом звернулось ДП «Трансшип-Сервіс» від 12.08.2015 №TRS-IVN/02 (вхід, митниці від 12.08.2015 №6525/10/29) про продовження зобов'язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання «Атлас 4» (прапор України) до 01.09.2015.

Одеською митницею ДФС був продовжений строк зобов'язання капітана судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання «Атлас 4» (прапор України) до 01.09.2015.

04.01.2016 під час здійснення митного контролю на прихід судна «Атлас 4» (прапор України) Одеською митницею ДФС було встановлено, що строк зворотного ввезення зазначеного плавкрану був перевищений більш ніж на десять діб.

06.01.2016 за відсутності капітана ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0010/50006/15 про порушення терміну тимчасового вивезення за митну територію України транспортного судна за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України.

23.03.2016 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0010/50006/15 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України.

Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, Митного Кодексу, інших законів України, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання Митного Кодексу та інших законодавчих актів.

Адміністративна відповідальність за статтею 481 Митного Кодексу України, за перевищення строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товарів, настає за наявності наступних умов.

- обов`язкова наявність товару (товарів), що вивозився за межі митної території України,

- режим тимчасового ввезення або вивезення товару повинен бути обов'язково оформлений,

- встановлений факт перевищення строку тимчасового ввезення або тимчасового вивезення товару.

Згідно зі статтею 113 Митного Кодексу України тимчасове вивезення - це митний режим, відповідно до якого українські товари або транспортні засоби комерційного призначення вивозяться за межі митної території України з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності та підлягають реімпорту до закінчення встановленого терміну без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їхнього використання.

Частина 1 статті 3 Митного Кодексу України визначає, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Статтею 13 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що правила цього Кодексу поширюються на морські судна - під час їх прямування як морськими шляхами, так і річками, озерами, водосховищами та іншими водними шляхами, якщо спеціальним законодавством чи міжнародними договорами України не встановлено інше.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 114 Митного Кодексу України, «Для поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового вивезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового вивезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового вивезення».

В статті 318 Митного Кодексу України зазначено, що: «Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України».

Для забезпечення додержання органами доходів і зборів законодавства України з питань державної митної справи при здійснені митного контролю, діють нормативно-правові акти які конкретно і чітко зазначають дії необхідні для декларування судна.

Відповідно до п. 14 Наказу МФ України № 308 від 10.03.2015 року «Порядок виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті» зазначено: - «Декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без надання митної декларації. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній (загальній) декларації. Декларування судна, що переміщується через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту), здійснюється у відповідному митному режимі з наданням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа в установленому порядку».

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451 «Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними» затвердженої «Типової технологічної схеми здійснення митного контролю водних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон» (далі - Типова технологічна схема) абз. 4 п. 16, декларування судна, що переміщується через митний кордон України як товар на підставі зовнішньоекономічного договору (контракту), здійснюється у відповідному митному режимі з поданням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що заповнюється в установленому Мінфіном порядку.

Також, в абз. 1 п. 16 Типової технологічної схеми зазначено, що декларування судна закордонного плавання, що використовується виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України, здійснюється без подання митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа. Відомості про таке судно закордонного плавання зазначаються в генеральній (загальній) декларації.

Відповідно до п. 3 Типової технологічної схеми, генеральна (загальна) декларація - документ, що містить загальні відомості про судно і наявність чи відсутність на борту вогнепальної зброї, боєприпасів, наркотичних (психотропних) лікарських засобів, які є в судновій аптечці, а також про суднову касу.

Відповідно до п. 3 «Положення про митні декларації», Постанова КМ України від 21 травня 2012 р. № 450, митна декларація заповнюється виключно на товари.

Твердження відповідача, що транспортний засіб комерційного призначення, який використовується для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України під час виходу з митної території України не перевозить пасажирів або вантаж (товари) підлягає поміщенню в митний режим тимчасового вивозу як товар, суперечить чинному законодавству України з питань державної митної справи при здійснені митного контролю.

Судом встановлено, що до митного органу ДФС України, була подана генеральна декларація про судно закордонного плавання, без надання митної декларації. В додатках до генеральної декларації є документи про склад екіпажу та список пасажирів. В списку пасажирів зазначені 6 (шість) чоловік їх П.І.Б., громадянство, серія та номер паспорту.

Отже, декларування судна судно «Атлас 4» здійснилося шляхом надання генеральної декларації. Митна декларація не подавалась. Плавучий кран «Атлас 4» 14.07.2015 був оформлений як транспортний засіб комерційного призначення, що використовується для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Митного Кодексу України, виключно декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 265 Митного Кодексу України зазначено, що декларант - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Також в ч. 5 ст. 265 Митного Кодексу України зазначено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до п. 63 ст. 4 Митного Кодексу України, уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

В п. 1 ч. 3 ст. 335 Митного Кодексу України, в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію.

З вищезазначеного впливає, що ОСОБА_1 не є декларантом або уповноваженою особою (представник), яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов'язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Твердження відповідача, що відповідно до ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України, ОСОБА_1 є представником судновласника відтак може вчиняти дії, пов'язані з декларуванням судна «Атлас 4» як товару - є хибними.

Відповідно ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України, «На капітана судна покладається управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання забрудненню морського середовища, підтримання порядку на судні, запобігання завданню будь-якої шкоди судну, людям і вантажу, що перебувають на ньому. Капітан судна внаслідок свого службового становища визнається представником судновласника і вантажовласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання, а також позовів, що стосуються довіреного йому майна, якщо на місці немає інших представників судновласника або вантажовласника».

Отже, капітан судна не наділений правом розпорядження майном судновласника а лише визнається представником судновласника щодо дій, викликаних потребами судна, вантажу або плавання у разі якщо на місці немає інших представників судновласника.

Як вбачається з матеріалів справи, в пункті 8 генеральній декларації зазначено представника судновласника - Морське агентство «Polaris» (м. Іллічівськ, вул. Будівельників 2).

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Капітан судна ОСОБА_1 надав зобов'язання про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання №500060705/2015/1053 від 14.07.2015, а не зобов'язання про зворотне вивезення чи зворотне ввезення товарів як зазначено в постанові у справі про порушення митних правил №0010/50006/15 від 23.03.2016.

Відповідальність за порушення зобов'язання про зворотне вивезення чи зворотне ввезення товарів, передбачалось ст. 348 Митного Кодексу України в редакції від 11.07.2002 року, що втратив чинність 01.06.2012 на підставі прийняття нового Митного Кодексу України від 13.03.2012.

Надання зобов'язання капітаном судна про реімпорт (реекспорт) судна закордонного плавання не є підставою для поміщення судна в митний режим тимчасового вивезення. Оформлення митного режиму тимчасового вивезення, здійснюється виключно шляхом подання митної декларації.

Митне оформлення судна судно «Атлас 4» за генеральною декларацією свідчить, що зазначене судно було оформлено як транспортний засіб комерційного призначення що використовувався виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України.

За вказаних ознак в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки порушення митних правил. ОСОБА_1 неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, і цілях, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що митний орган, при прийнятті спірного рішення діяв формально, без дотримання необхідного балансу, без врахування усіх обставин, які є суттєвими, допускаючи неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків, а отже, допустив порушення ст.19 Конституції України та ст. 2 КАС України.

В ч. 4 ст. 3 МК України зазначено, що «У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян».

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документа та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Важливою для України з точки зору конкретизації положень щодо презумпції невинуватості є правозастосовна практика ЄСПЛ, яка в нашій державі є джерелом права та має вищу, порівняно національним законодавством, юридичну силу.

Принцип презумпція невинуватості є обов'язковим для будь - яких суб'єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосудця, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suomihen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основних свобод застосовуються до усіх сторін процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), §45).

З огляду на вищезазначені норми законодавства та встановлені обставини, суд дійшов висновку, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а постанова у справі про порушення митних правил №0010/50006/15 від 23.03.2016 відносно капітана судна «Атлас 4» ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 71, 113, 114, 116, 265, 318, 335, 481 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 6-9, 11-14, 71, 86, 122, 158 -163, 167, 171-2, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0010/50006/15 від 23.03.2016р. відносно капітана плавучого крану «Атлас 4» ОСОБА_1, винесеною т.в.о. начальника Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2, за вчинення правопорушення передбаченого частиною 3 статті 481 Митного Кодексу України та стягнення адміністративного штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, мають право оскаржити постанову протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН