Справа № 301/2151/16-а
Суддя: Пітерських М. О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/2151/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2016 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Зарічанської сільської ради Іршавського району про визнання протиправним та скасування рішення 3 сесії 7 скликання Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до Зарічанської сільської ради Іршавського району про визнання протиправним та скасування рішення 3 сесії 7 скликання Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання».

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням 3 сесії 7 скликання Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання», на території Зарічанської сільради заборонено полювання до врегулювання відносин між власниками (користувачами) земельних ділянок та користувачами мисливських угідь відповідними договорами. Рішення сільради мотивовано неодноразовими зверненнями жителів села про неправомірне проведення полювання на їх земельних ділянках та нанесення їм матеріальної шкоди, а також відсутністю на території сільради земель запасу. Вважав спірне рішення протиправним, оскільки таке порушує вимоги ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», прийняте сільрадою з перевищенням владних повноважень та без дотримання визначеної законом процедури. Про рішення сільради від 26.01.2016 року №52 позивачу стало відомо тільки у жовтні 2016 року. Вказаним рішенням порушено права позивача, як мисливця, на полювання. Просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі і просив його задовольнити ( а.с.17,20).

Представник відповідача - суб'єкта владних повноважень - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав, причини неявки до суду не повідомив ( а.с.19).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10, 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування», сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами; сільські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Рішенням 3 сесії 7 скликання Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання», на території Зарічанської сільради заборонено полювання до врегулювання відносин між власниками (користувачами) земельних ділянок та користувачами мисливських угідь відповідними договорами. Вказане рішення мотивовано неодноразовими зверненнями жителів села про неправомірне проведення полювання на їх земельних ділянках та нанесення їм матеріальної шкоди, а також відсутністю на території сільради земель запасу (а.с.5). При прийнятті спірного рішення суб'єкт владних повноважень посилався на норми ст.ст. 12, 23 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» (далі Закон - N 1478-III) та ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон - N 280/97-ВР).

Однак, ст. 12 та ст. 23 Закону - N 1478-III регламентує умови права на полювання та підстави припинення права користування мисливськими угіддями, а ст. 26 Закону - N 280/97-ВР визначає питання, що відносяться до виключної компетенції сільських рад. В вирішення питання про заборону полювання до таких не відноситься.

Відповідно до вимог ст. ст. 21 та 22 Закону - N 1478-III, ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, і користувачами мисливських угідь. Відносини між власниками або користувачами земельних ділянок і користувачами мисливських угідь регулюються відповідними договорами. Мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Порядок та підстави припинення права користування мисливськими угіддями визначені статтею 23 Закону - N 1478-III.

Зокрема, право користування мисливськими угіддями припиняється у разі: закінчення строку користування; добровільної відмови від користування; припинення діяльності юридичних осіб, яким надано у користування мисливські угіддя; систематичного невиконання обов'язків щодо охорони та відтворення мисливських тварин, зобов'язань, обумовлених договором між користувачем мисливських угідь та власником (користувачем) земельних ділянок або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства; погіршення якості мисливських угідь з вини їх користувача; в інших випадках, передбачених законодавством.

Рішення про припинення права користування мисливськими угіддями, крім випадку закінчення строку користування, приймаються:

-у випадках, передбачених абзацами третім, четвертим, сьомим частини першої цієї статті, - за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, тими самими органами, які уповноважені на надання у користування мисливських угідь;

-у випадках, передбачених абзацами п'ятим, шостим частини першої цієї статті, - адміністративним судом за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, або органів, уповноважених на надання у користування мисливських угідь щодо застосування такого заходу реагування.

З рішення Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання» вбачається, що власниками (користувачами) земельних ділянок є жителі села, тобто фізичні особи, а користувачами мисливських угідь - члени УТМР (Українського товариства мисливців і рибалок).

Згідно рішення сільради, таке прийнято у зв'язку з неодноразовими зверненнями жителів села про неправомірне проведення полювання на їх земельних ділянках та нанесення їм матеріальної шкоди, а також відсутністю на території сільради земель запасу.

Отже, Зарічанська сільрада не є ні власником (користувачем) земельних ділянок, на яких проводиться полювання, ні користувачем мисливських угідь. Доказів надання відповідачем у користування мисливських угідь на території сільради та укладення відповідних договорів суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону - N 1478-III, державний контроль у галузі мисливського господарства та полювання здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, місцевими державними адміністраціями, іншими державними органами відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1.4. Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, контроль за дотриманням Товариством законодавства здійснюють відповідні державні органи у порядку, передбаченому законодавством України.

За порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, відповідно до вимог ст. 42 Закону - N 1478-III передбачено дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Повноваження сільських рад у галузі мисливського господарства та полювання визначені ст.10 Закону - N 1478-III. Зокрема, до них належить: організація та здійснення заходів щодо охорони державного мисливського фонду, поліпшення середовища перебування мисливських тварин; вирішення відповідно до цього Закону питань, що стосуються надання у користування мисливських угідь; реалізація інших питань у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 4 Закону - N 1478-III, органам місцевого самоврядування цим Законом та іншими законами України можуть бути надані окремі повноваження органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання.

Однак, доказів надання Зарічанській сільраді владних повноважень органів виконавчої влади у сфері державного регулювання мисливського господарства та полювання, суду не надано.

Отже, до повноважень сільської ради не належить ні заборона полювання, ні контроль у галузі мисливського господарства та полювання, ні вирішення питання про відповідальність осіб, за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Не передбачено право сільської ради приймати рішення про заборону полювання і ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

З матеріалів справи вбачається, що позивач є мисливцем та членом Зарічанського низового колективу Іршавської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок ( а.с.6,7).

Відповідно до вимог пункту 3.5. Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, члени Товариства мають право, у тому числі, займатися у встановленому порядку любительським спортивним полюванням і риболовлею; здійснювати полювання і риболовлю на пільгових умовах в наданих в користування угіддях за наявності членського квитка УТМР та інших необхідних документів.

Відповідно до вимог ст. 42 Закону - N 1478-III відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні, у тому числі, у порушенні прав користувачів мисливських угідь.

Підставою звернення позивача до суду з адміністративним позовом, є порушення спірним рішенням суб'єкта владних повноважень його прав як мисливця на здійснення полювання.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог, не навів суду докази законності та обґрунтованості прийняття спірного рішення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи дотримання відповідачем вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги є вмотивованими та обґрунтованими, тому такі слід задовольнити.

Керуючись ст.19 ч.2 Конституції України, ст. 10, 25 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.ст.4,10, 21-23, 37, 42 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання», ст. ст. 2, 11, 18, 41, 69-71, 86, 128, 159-163, 167, 186 КАС України,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 3 сесії 7 скликання Зарічанської сільради Іршавського району від 26.01.2016 року №52 «Про заборону полювання».

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського адміністративного апеляційного суду через Іршавський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуюча : М. О. Пітерських