Справа № 808/2999/15
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. справа 808/2999/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Ясенова Т.І. Головко О.В.

при секретарі Фірсіку Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2015 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» до Державної податкової інспекції в Заводському районі м.Запоріжжя про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Світлотехніка» 28.05.2015 звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Заводському районі м.Запоріжжя, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2015 про податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 32893гр50коп (т1ас4,50).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2015 в задоволенні позову відмовлено (т1ас241).

В апеляційній скарзі ПАТ «Світлотехніка» просить постанову суду скасувати та позовні вимоги задовольнити. Вказують на помилковість висновків суду першої інстанції про нереальність господарських операцій з ТОВ «Лео принт» (т1ас248,т2ас10,25).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №967/08-25-22-011/02970085 від 24.11.2014 документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Світлотехніка» з питань взаємовідносин з ТОВ «Лео принт» в липні 2014 року, проведеною ДПІ в Заводському районі м.Запоріжжя, ТОВ «Лео принт» не знаходиться за адресою реєстрації, податковий кредит не підтверджений, остання звітність за липень 2014 року, відсутні трудові ресурси, виробничі фонди, складські приміщення, транспортні засоби (т1ас9).

ДПІ в Заводському районі м.Запоріжжя 12.01.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість основний платіж 21929гр, штрафні санкції 10964гр50коп, а всього 32893гр50коп (т1ас39).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пункту 139.1.9 статті 139 Податкового Кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, витрати, не підтверджені розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (в тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, в тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового Кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) в зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, доходи та видатки платника податків, придбання товарів, послуг для власної господарської діяльності, які визначають об'єкт оподаткування та склад податкового кредиту, повинні обов'язково підтверджуватись первинними документами.

Укладений між ПАТ «Світлотехніка» та ТОВ «Лео принт» договір №14 від 26.06.2014 на поставку товарно-матеріальних цінностей, специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, - підписані директором ТОВ «Лео принт» ОСОБА_1 (т1ас40-42,91-109).

Проте, даючи пояснення слідчому СВ ФР ДПІ в Жовтневому районі м.Дніпропетровська 17.02.2015, ОСОБА_1 стверджувала, що до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лео принт» не причетна, ніякі документи не підписувала (т2ас36).

Позивачу пропонувалось забезпечити явку свідка ОСОБА_1, з якою ПАТ «Світлотехніка» за документами мало тісні стосунки щодо отримання товарів на значну суму. Однак доказів на спростування слів ОСОБА_1 про непричетність до діяльності ТОВ «Лео принт» не представлено.

Крім того, ПАТ «Світлотехніка» не надало доказів оплати за отриманий товар, як наслідок, податок на додану вартість фактично до бюджету не сплачений.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком окружного суду що позивачем не доведено реальність здійснення господарських операцій, обгрунтованість понесених валових витрат, наявність приводів для формування податкового кредиту.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи, в тому числі договори, накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів тільки в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, перелічені документи не можуть вважатись первинними для цілей ведення податкового обліку навіть за присутності всіх формальних реквізитів. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції (Лист ВАСУ №742/11/13-11 від 02.06.2011).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податкового кредиту мають бути фактично здійсненні і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарських операцій. За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання в господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатись до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту навіть на наявності формально складених документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, за відсутності доказів реальності господарських операцій, при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 12.01.2015, - податкова інспекція діяла правомірно, в межах повноважень, передбачених статтями 54, 58 Податкового Кодексу України.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2015 - без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко