Справа № 824/478/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/478/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

24 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест" до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу та припису,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування припису та постанови про накладення штрафу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

22 листопада 2016 року за вх. № 14206/16 на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи без їхнього представника.

24 листопада 2016 року за вх. № 5938/16 на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до направлення від 06.06.2016 року №15/16 управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області передбачено здійснення планової перевірки на об'єкті містобудування: Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту на вул. Руській, 233-А (блок Б) в м. Чернівці з 06.06.2016 року по 14.06.2016 року. Інспекторами, які будуть здійснювати перевірку визначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 34).

Підставою для проведення зазначеної планової перевірки слугував наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України "Про затвердження плану перевірок об'єктів будівництва на ІІ квартал" від 28.03.2016 року №183.

Телефонограмою № 1024-1.20/2-1587 від 10.06.2016 року відповідач повідомив ТОВ "Рембудсервіс-Інвест", що для проведення вказаної перевірки необхідно 13.06.2016 року о 14:00 год забезпечити присутність уповноваженої особи на об'єкті "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту" за адресою: вул. Руська, 233-А (блок Б), м.Чернівці (а.с. 47).

У зв'язку з тим, що 13.06.2016 року посадові особи відповідача не були допущені директором ТОВ "Рембудсервіс-Інвест" ОСОБА_4 для проведення перевірки, управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а. с. 35-38).

Листом від 21.06.2016 року № 27 позивач надав пояснення відповідачу щодо проведеної перевірки 13.06.2016 року. У вказаному листі директор ТОВ "Рембудсервіс-Інвест" ОСОБА_4 зазначає, що був повідомлений про проведення перевірки з 01.06.2016 року по 14.06.2016 року, однак 06.06.2016 року у визначний відповідачем час з 15:30 по 17:00, інспектори не з'явились на проведення перевірки на будівельний майданчик по вул. Руській, 233-А (блок Б), м. Чернівці. Крім того, позивач вказує, що 13.06.2016 р. двоє інспекторів: Кушнір О.А. та Лупаштян І.М. приблизно о 16:00 прибули в офіс по вул. Головній, 226-А з направленням на перевірку, яких директор ТОВ "Рембудсервіс-Інвест" особисто ознайомив із законодавством про мораторій на проведення перевірок в 2016 році та повідомив, що інспектори мають право безперешкодного доступу на об'єкти будівництва. (а. с. 15).

21.06.2016 року управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області винесено постанову № 21/16/1024-120/2-166 про накладення штрафу у сумі 14500 грн за порушення у сфері містобудівної діяльності на товариство з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест" за недопущення посадових осіб управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області для проведення перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. (а. с. 39-40).

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п. 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до положень п. 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно з п. 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області з 06.06.2016 року по 14.06.2016 року передбачено здійснення планової перевірки дотримання вимог законодавства на об'єкті містобудування: Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту на вул. Руській, 233-А (блок Б) в м.Чернівці. Позивача повідомляли телефонограмою № 1024-1.20/2-1587 від 10.06.2016 року про початок 13.06.2016 року о 14:00 проведення перевірки з проханням забезпечити присутність уповноваженої особи на об'єкті будівництва. Проте, 13.06.2016 р. посадових осіб не було допущено до проведення перевірки директором товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест", а натомість ознайомлено з положенями Закону України "Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. №71-VIII, що вводить мораторій на проведення первірок у 2016 році, у зв'язку із чим і було недопущено інспекторів управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області до проведення перевірки.

Вказуючи на неправомірнійсть дій відповідача щодо проведення планової перевірки, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, апелянт зазначає на необхідність застосувати до спірних правовідносин положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VIII від 28.12.2014 року.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами апелянта, з огляду на наступне.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII від 16.01.2014 р. (далі - Закон № 719-VII) доповнено ст. 31 (згідно із Законом України від 31.07.2014 р. № 1622-VII), якою встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня - грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

На виконання наведеної статті Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 13 серпня 2014 року № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами", якою затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців (далі - Перелік № 408), до якого входить і відповідач.

Проте, період протягом якого відбуватимуться перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки залишився таким як у Законі України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" № 719-VII протягом серпня - грудня 2014 року.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014 року (далі - Закон № 76-VIII) перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законами № 719-VII та № 76-VIII обмежено перевірки підприємств контролюючими органами, перелік яких затверджений Переліком № 408, протягом серпня 2014 року - червня 2015 року, при цьому зауважено, що ці обмеження не стосуються Державної фіскальної служби України, мораторій на перевірки якої було введено Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.2014 (далі - Закон № 71-VIII).

Зі змісту абз. 1 п. 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що Закон № 71-VІІІ направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства. А тому за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини, зокрема ті, які виникають у сфері містобудування.

Зважаючи на те, що завданням Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики у сфері містобудівної діяльності, суд першої інстанції прийняв вірний висновок, що управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області у цій справі не є контролюючим органом, на якого розповсюджується дія Закону № 71-VIII.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що 28.12.2014 року було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме: Закон № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень п. 41.1 ст. 41 ПК України та Закон № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

Проаналізувавши наведені нормативно-правові акти, що прийняті законодавцем одночасно, суд апеляційної інстанції вважає, що норми Закону № 76-VIII, зокрема, щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів, тоді як норми Закону № 71-VIII, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Вказане вище дає підстави дійти висновку, що правовідносини, пов'язані з встановленням обмеження на проведення перевірок Державною архітектурно-будівельною інспекцією України регулювались саме пунктом 8 Прикінцевих положень Закону № 76-VIII від 28.12.2014, а не Законом № 71-VIII, і тривали протягом січня-червня 2015 року.

Натомість, в матеріалах справи наявне направлення №15/16 на здійснення планової перевірки дотримання вимог законодавства на об'єкті містобудування: Будівництво багатоквартирного житлового будинку з об'єктами соцкультпобуту по вул. Руській, 233-А (блок Б) в м.Чернівці, що датується 06.06.2016 року та оскаржувана постанова №21/16/1024-1.20/2-1661 від 21.06.2016 року, що винесені після закінчення дії мораторію та не порушуть обмежень на перевірки, встановлених Законом № 76-VIII від 28.12.2014 року.

На підставі вищевказаного, колегія суддів вважає необгрунтованими твердження апелянта, що приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VІІІ, що обмеження на проведення контролюючими органами у 2015 та 2016 роках перевірок підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік поширюються на управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області.

Щодо твердження апелянта, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесенні з порушенням процедури, визначеної законодавством у сфері містобудівної діяльності, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до вимог пп. 4 п. 14 Порядку № 553 у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

П. 17 Порядку № 553 визначає, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п. 16 та п.17 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 6 квітня 1995 р. № 244 (далі - Постанова № 244) справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи. Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 22 Постанови № 244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

П. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлює, що суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.

Як встановлено з матеріалів справи акт про недопущення посадових осіб органу Державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не підписаний уповноваженими представниками позивача, в них відсутні пояснення чи зауваження позивача щодо цих документів, відсутня на них й відмітка відповідача про відмову уповноважених представників позивача від підписання їх примірників, оскільки примірники зазначених вище документів були направлені позивачу поштою, про що є відповідні відмітки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є службовими документами, які лише фіксують факти виявлених порушень законодавства та не є остаточним документоми, що зобов'язують до вчинення будь-яких дій, а лише передують прийняттю відповідачем акту індивідуальної дії, який породжує певні правові наслідки. А тому суд не бере до уваги доводи апелянта щодо неправомірності складення зазначених документів.

Також враховуючи той факт, що позивач недопустив посадових осіб відповідача на об'єкт будівництва для проведення планової перевірки, а також виходячи з приписів ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та положень п. 11, 17, 19 Порядку № 553, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно складено припис від 13.06.2016 року, в якому вимагається усунути виявлене порушення шляхом допущення посадових осіб відповідача на об'єкт у термін до 13.07.2016 року.

Крім того, відповідно до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 13.06.2016 року позивачу повідомлено про розгляд справи про порушення у сфері містобудівної діяльності о 16:00 21 червня 2016 року.

21.06.2016 року, тобто в день винесення оскаржуваної постанови, апелянт надав письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи, і в яких зокрема зазначено, що директор ТОВ "Рембудсервіс-Інвест" ознайомив інспекторів із законом про мораторій на проведення перевірок у 2016 році та фактично вважав неправомірними вихід на перевірку відповідача у зв'язку із існуванням, на його думку, заборони на її проведення. З наведеного слідує, що позивач не погодився із правом відповідача на проведення перевірки без існування законних на те підстав.

На підставі вищевказаного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що відповідачем правомірно та у передбачений законом спосіб прийняті: акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, датовані 13.06.2016 роком.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта, що співробітники відповіча ОСОБА_5 та ОСОБА_3 для проведення планової перевірки 13.06.2016 року з'явились не за адресою об'єкта будівництва по вул. Руська, 233-А (блок Б), м. Чернівці, а за місцезнаходженням головного офісу апелянта по вул. Головна, 226-А, м. Чернівці, оскільки вказані обставини зазначаються виключно в листі ТОВ "Рембудсервіс-Інвест" № 27 від 21.06.2016 року та не підтверджуються іншими матеріалами справи.

В силу вимог статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не грунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Рембудсервіс-Інвест" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Граб Л.С. Гонтарук В. М.