Справа № 752/13529/16-а
Суддя: Ладиченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/330/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Ладиченко С.В.

за участю секретаря - Тіткової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо: 1)відмови йому в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», 2) зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з часу звернення з 11.08.2016 року, 3) стягнути з Державного бюджету на мою користь понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.08.2016 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У відповіді від 18.08.2016 № 22107/05 яку отримав 23.08.2016 року йому було відмовлено в призначенні зазначеної пенсії.

Підставою відмови зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника- консультатнта народного депутату України. У зв'язку з викладеним відповідач вважає, що з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним. Позивач вказує що у своїй відмові відповідач одночасно визнав, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Також відповідачем зазначено, що після ретельного вивчення наданих документів встановлено, що його загальний стаж складає 28 років 4 місяці 6 днів, стаж за вислугу років складає 22 роки 8 місяців 2 дні, в тому числі на посадах прокурора 14 років 11 місяців 23 дні. Насправді його стаж на посадах прокурора складає понад 18 років, але ця помилка відповідача не впливає на предмет позову.

В судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала при цьому послалася на п. 5 Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за яким у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно в тому числі до Закону України «Про прокуратуру» та інших спеціальних законів, про що було було повідомлено Позивача, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено право на пенсію за віком по досягненню пенсійного віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Листом від 18.08.2016 № 22107/05 яку отри ним позивачем 23.08.2016 року йому було відмовлено в призначенні зазначеної пенсії.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Частиною 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання у виконанні службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Між тим відповідач не врахував що на час прийняття Закону України «Про прокуратуру від 02.03.2015 та з 10.06.2015 року до 15.07.2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991року, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».

Однак, з 15.07.2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697 - VIII, яким на цей час день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86). Будь - які зміни до статті 86 вказаного Закону, в частині відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 року справа №1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що у рішеннях Конституційного Суду України викладена сутність соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

На момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року та дії зазначених в ньому прикінцевих Положень, в Україні діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію інший одно предметний Закон України «Про прокуратуру». Отже, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213- VIII від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію тільки з 15.07.2015 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, до вислуги років зараховується половина строку навчання на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років - 11.08.2016 року, при цьому позивач має відповідний стаж в органах прокуратури який дає право на отримання пенсії.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014року, в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальний законом, який на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії, як за вислугу років так і за віком, відповідно до ст. 86 цього Закону та він введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Отже за положеннями Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15.07.2015 року позивач має право на пенсію за вислугу років, яку йому слід призначити з часу звернення в розмірах передбачених вказаним законом, а дії відповідача в цій частині слід визнати неправомірними. Також слід враховувати обмеження максимального розміру пенсії відповідно до положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» з урахуванням чого її граничний розмір при призначенні позивачу не повинен перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно ст.86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням її граничного розміру що не повинен перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя: С.В. Ладиченко