Справа № 808/2490/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року об 11 год. 41 хв.Справа № 808/2490/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Комунальний заклад «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради, Запорізька обласна рада

про визнання протиправними та скасування пунктів наказу,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації (далі відповідач, Департамент), в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить:

- визнати протиправним наказ відповідача від 30 травня 2016 року № 0404 «Про припинення та закриття набору дітей на навчання»;

- скасувати пункти 1 та 2 зазначеного наказу в частині з 01.09.2016 року закрити набір вихованців до дошкільних відділень, учнів до підготовчих та 1-х класів навчальних закладів КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1» ЗОР;

- скасувати пункт 1 наказу відповідача від 14.09.2016 № 0658 «Про зміни до наказу», так як він обмежує право на вибір навчального закладу із існуючих та діючих закладів.

Під час судового розгляду залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Комунальний заклад «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1» Запорізької обласної ради (далі - КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1» ЗОР ) та Запорізьку обласну раду (далі ЗОР).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що його син ОСОБА_5, народився з порушеннями опорно-рухового апарату та стійким порушенням розумового розвитку, у звязку з чим його навчання має відбуватись у спеціальному навчальному закладі. Згідно з висновками психолого-медико-педагогічної консультації сину рекомендовано корекційно-розвиткове навчання за спеціальними програмами. Звертаючи увагу на ці рекомендації, позивач обрав для сина спеціальний навчальний заклад, який має досвід роботи за рекомендованими навчальними програмами, а саме КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР, та подав відповідну заяву. Проте, з посиланням на оскаржуваний наказ від 30.05.2015 № 0404, позивачу відмовлено у зарахуванні його сина до закладу у звязку з припиненням набору в підготовчі класи. Посилаючись на норми Закону України «Про освіту», Закону України «Про загальну середню освіту», позивач вважає, що оскаржуваний наказ порушує право його дитини на отримання освіти та його право, як батька, на вибір навчального закладу для дитини.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, додатково зазначили про відсутність у відповідача повноважень на вирішення питання про припинення та закриття набору дітей на навчання, і як наслідок припинення навчального процесу, що є основним видом діяльності навчального закладу. На їхню думку, це є втручанням у господарську діяльність навчального закладу з перевищенням владних повноважень, наслідком якого є порушення прав позивача та його дитини. Крім того, зазначають, що наказ про припинення та закриття набору до КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР суперечить затвердженому відповідачем ОСОБА_6 плану оптимізації мережі шкіл-інтернатів у Запорізькій області на 2016-2018 роки, який передбачає припинення зазначеного навчального закладу шляхом приєднання до іншого навчального закладу. Також звертають увагу, що посилання відповідача на недосягнення сином позивача віку, з якого його може бути зараховано до школи, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені обставини не були підставою для відмови в його зарахуванні до навчального закладу. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про освіту», Положення про Департамент освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, постанови Кабінету Міністрів України №778 від 27.08.2010 «Про затвердження Положення про загальноосвітній навчальний заклад», Положення про спеціальну загальноосвітню школу (школу-інтернат) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15.09.2008 № 852 відповідач здійснює повноваження з управління навчальними закладами та установами освіти, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, у тому числі щодо комплектування спеціальних шкіл (шкіл-інтернатів) учнями. Відповідно до Статуту КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР за галузевою спрямованістю підвідомчій відповідачу. В рамках здійснення стратегії провадження інклюзивної освіти для дітей з особливими потребами в місті Запоріжжі та на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIIІ щодо оптимізації мережі загальноосвітніх навчальних закладів із скороченням їх кількості, відповідачем прийнято оскаржуваний наказ про припинення та закриття набору нових учнів до деяких спеціальних навчальних закладів, у тому числі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР. Також затверджено ОСОБА_6 план оптимізації мережі шкіл-інтернатів у Запорізькій області на 2016-2018 роки, яким передбачено подання до ЗОР необхідних документів щодо обєднання закладів для прийняття відповідного рішення на сесії обласної ради. Зазначає, що безпосередньо рішення щодо припинення набору дітей до підготовчих та перших класів КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР прийняте виходячи з того, що заклад розташований у пристосованих приміщеннях колишнього табору відпочинку, територія якого має складні форми рельєфу, навчальний та спальні корпуси, шкільна їдальня не з'єднані переходами, що ускладнює пересування дітей з вадами опорно-рухового апарату та унеможливлює навчання дітей, які пересуваються на візках.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях, додатково зазначив, що оскаржуваний наказ не порушує права позивача та його дитини, оскільки на території міста Запоріжжя крім КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР функціонують й інші спеціальні навчальні заклади, які працюють за рекомендованою дитині позивача програмою. Також в межах Дніпровського району міста Запоріжжя, в якому проживає позивач, функціонують інклюзивні групи у дошкільних навчальних закладах, до однієї з яких зараховано дитину позивача, що відповідає висновку психолого-медико-педагогічної консультації. Крім того, на початок навчального 2016/2017 року син позивача не досяг шестирічного віку, з якого його може бути зараховано до підготовчого класу спеціальної школи (школи-інтернату) відповідно до чинного законодавства. У звязку з чим вважає, що право позивача на освіту не порушено та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники третьої особи КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1» ЗОР вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду, зазначили, що КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР за галузевою спрямованістю підзвітний та підконтрольний відповідачу, у звязку з чим, накази відповідача, у тому числі оскаржуваний, є для закладу обовязкові для виконання. Додатково зазначили, що на 2016/2017 рік до підготовчого класу школи-інтернату жодного учня не зараховано. Відповідно до Статуту КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР до закладу зараховуються діти з порушенням опорно-рухового апарату з 6 (7) років, які самостійно пересуваються та не потребують індивідуального догляду. При зарахуванні дітей допускається перевищення віку дитини для зарахування на навчання, проте про зменшення віку дитини для зарахування на навчання не зазначено.

Представник ЗОР вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду, зазначив, що КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР є обєктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, управління яким здійснює ЗОР. Оскаржуваний наказ є передумовою ОСОБА_6 плану оптимізації мережі шкіл-інтернатів у Запорізькій області на 2016-2018 роки, яким по суті передбачається послідовна реорганізація мережі шкіл-інтернатів, що призведе до скорочення вказаної мережі закладів та вплине на обсяг повноважень ЗОР та обсяг освітніх послуг, що надаються певній категорії населення області. Вважає, що вирішення питання припинення та закриття набору дітей до КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР має здійснюватися з урахуванням думки органу, уповноваженого чинним законодавством на управління цим закладом, проте будь-яких рішень з зазначеного питання ЗОР не приймалось. В судове засідання 24 листопада 2016 року представник ЗОР не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача та третіх осіб, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що, згідно з витягом з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації №64/1606г від 06.05.2016, ОСОБА_5 (син позивача) має важкі порушення опорно-рухового апарату, стійке порушення розумового розвитку внаслідок хромосомних аберацій, несформованість мовних засобів (в мовленні склади, образи слів), рівень самостійності знижений, потребує стимуляції, допомоги під час виконання завдань, порушення у роботі серцево-судинної системи. У звязку із цим психолого-медико-педагогічною консультацією рекомендовано ОСОБА_5 корекційно-розвиткове навчання за програмою для дітей з порушеннями опорно-рухового апарату за індивідуальним навчальним планом, розробленим на основі програми для дітей з порушеннями розумового розвитку, до кінця 2017-2018 року, заняття з логопедом, психологом, спостереження у кардіолога. За умовами навчання в інклюзивній групі потребує 10 годин для проведення корекційно-розвиткових занять.

Листом, вих.№359 від 09.08.2016, КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР повідомлено ОСОБА_1, що на виконання наказу Департаменту №0404 від 30.05.2016 «Про припинення та закриття набору дітей на навчання» припинено набір дітей у підготовчі (1) класи Запорізької школи-інтернату №1, тому дитина позивача не може бути зарахована до цього закладу.

Так, наказом Департаменту №0404 від 30.05.2016 «Про припинення та закриття набору дітей на навчання», на виконання Національної стратегії у сфері прав людини, затвердженої Указом Президента України №501/2015 від 25.08.2015, наказу Міністерства освіти і науки України №1436 від 31.12.2015 «Про затвердження Плану заходів щодо забезпечення права на освіту дітей з особливими освітніми потребами в загальноосвітньому просторі», з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, на підставі протокольного доручення регіональної конференції з питань вдосконалення мережі навчальних закладів інтернатного типу у Запорізькій області від 13.05.2016, враховуючи наявність та стан матеріальної бази, територіальне розташування закладу та походження учнівського контингенту, наявність потенціалу педагогічних кадрів, створення найбільш сприятливих умов для навчання дітей з особливими освітніми потребами, з метою забезпечення реалізації права дітей з особливими освітніми потребами на освіту в загальноосвітньому просторі, розвитку мережі загальноосвітніх навчальних закладів з інклюзивними та спеціальними класами, наказано:

«1. Директорам та виконуючим обовязки директорів спеціальних загальноосвітніх шкіл-інтернатів з 01.09.2016 року припинити набір дітей у підготовчі (1) класи дітей із затримкою психічного розвитку, крім дітей, які мають затримку психічного розвитку резидуально-органічного ґенезу, та влаштовуються на навчання до шкіл-інтернатів для дітей з вадами розумового розвитку.

2. Директорам та виконуючим обовязки директорів: комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради ОСОБА_7; комунального закладу «Молочанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради ОСОБА_8; комунального закладу «Мелітопольська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Гармонія» Запорізької обласної ради ОСОБА_9; комунального закладу «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради ОСОБА_10; комунального закладу Новомиколаївська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Запорізької обласної ради ОСОБА_11 з 01.09.2016 року закрити набір вихованців до дошкільних відділень, учнів до підготовчих та 1-х класів навчальних закладів …».

Наказом Департаменту № 0658 від 14 вересня 2016 року внесені зміни до наказу Департаменту № 0404 від 30.05.2016, у тому числі до пункту 1 цього наказу, який викладено у такій редакції: «Директорам та виконуючим обовязки директорів спеціальних загальноосвітніх шкіл-інтернатів з 01.09.2016 року припинити набір дітей у підготовчі (1) класи дітей із затримкою психічного розвитку, крім дітей, які мають затримку психічного розвитку резидуально-органічного ґенезу, та влаштовуються на навчання до шкіл-інтернатів для дітей з вадами розумового розвитку: комунальний заклад «Василівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Вільнянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Преславська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Терпіннівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Токмацька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2» Запорізької обласної ради, комунальний заклад «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Оберіг» Запорізької обласної ради.

Керівникам спеціальних загальноосвітніх шкіл-інтернатів за письмовим погодженням з Департаментом освіти і науки облдержадміністрації зарахувати на навчання дітей у існуючі класи (групи) дітей, які мають затримку психічного розвитку не резидуально-органічного ґенезу, якщо відсутні класи (групи) інклюзивного навчання у загальноосвітньому (дошкільному) навчальному закладі за місцем проживання дитини».

Правомірність пунктів 1-2 наказу Департаменту №0404 «Про припинення та закриття набору дітей на навчання» з урахуванням змін, внесених наказом Департаменту № 0658 є предметом судового розгляду у даній справі.

В судовому засіданні судом встановлено, що фактично спір виник через відмову КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР ОСОБА_1 в зарахуванні його дитини до закладу на підставі оскаржуваного наказу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що частинами 1 3 статті 53 Конституції України задекларовано право кожного на освіту. Повна загальна середня освіта є обов'язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про освіту» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування здійснюють державну політику в галузі освіти і в межах їх компетенції: встановлюють, не нижче визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти мінімальних нормативів, обсяги бюджетного фінансування навчальних закладів, установ, організацій системи освіти, що є комунальною власністю, та забезпечують фінансування витрат на їх утримання; забезпечують розвиток мережі навчальних закладів та установ, організацій системи освіти, зміцнення їх матеріальної бази, господарське обслуговування; здійснюють соціальний захист працівників освіти, дітей, учнівської і студентської молоді, створюють умови для їх виховання, навчання і роботи відповідно до нормативів матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організовують облік дітей дошкільного та шкільного віку, контролюють виконання вимог щодо навчання дітей у навчальних закладах; вирішують у встановленому порядку питання, пов'язані з опікою і піклуванням про неповнолітніх, які залишилися без піклування батьків, дітей-сиріт, захист їх прав, надання матеріальної та іншої допомоги; створюють належні умови за місцем проживання для виховання дітей, молоді, розвитку здібностей, задоволення їх інтересів; можуть забезпечувати пільговий проїзд учнів, вихованців, студентів та педагогічних працівників до місця навчання і додому у порядку та розмірах, визначених органами місцевого самоврядування, та передбачати на це відповідні видатки з місцевих бюджетів; організовують професійне консультування молоді та продуктивну працю учнів; визначають потреби, обсяги і розробляють пропозиції щодо державного замовлення на підготовку робітничих кадрів для регіону; вирішують у встановленому порядку питання, пов'язані з наданням особам, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, можливості здобувати загальну середню освіту.

Місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування створюються відповідні органи управління освітою, діяльність яких спрямовується на: управління навчальними закладами, що є комунальною власністю; організацію навчально-методичного забезпечення навчальних закладів, вдосконалення професійної кваліфікації педагогічних працівників, їх перепідготовку та атестацію у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти; координацію дій педагогічних, виробничих колективів, сім'ї, громадськості з питань навчання і виховання дітей; визначення потреб, розроблення пропозицій щодо державного контракту і формування регіонального замовлення на педагогічні кадри, укладання договорів на їх підготовку; контроль за дотриманням вимог щодо змісту, рівня і обсягу освіти, атестацію навчальних закладів, що є комунальною власністю.

Місцеві органи управління освітою у здійсненні своїх повноважень підпорядковані місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування та відповідним державним органам управління освітою.

За змістом ч.ч. 2-3 ст. 18 Закону України «Про освіту» навчальні заклади, засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Навчальні заклади незалежно від їх статусу і належності забезпечують якість освіти в обсязі вимог державних стандартів освіти.

Статтею 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначені повноваження місцевої державної адміністрації в галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім'ї та молоді. Так, місцева державна адміністрація, крім іншого, має такі повноваження: 1) реалізовує державну політику в галузі науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, материнства і дитинства, сім'ї та молоді; 3) виконує програми щодо обов'язковості повної загальної середньої освіти, здійснює загальне керівництво закладами науки, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту, що належать до сфери її управління, їх матеріально-фінансове забезпечення; 4) вживає заходів до збереження мережі закладів освіти, культури, охорони здоров'я, фізкультури і спорту та розробляє прогнози її розвитку, враховує їх при розробці проектів програм соціально-економічного розвитку.

Відповідно до Положення про Департамент освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 30.03.2016 № 1307 Департамент є структурним підрозділом місцевої державної адміністрації, який виконує функції здійснення контролю за дотриманням актів законодавства з питань освіти і науки, виконанням навчальними закладами усіх форм власності державних вимог щодо змісту, рівня та обсягу дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійно-технічної освіти, а також здійснює делеговані Запорізькою обласною радою функції управління навчальними закладами та установами освіти, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області.

Статутом КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР визначено, що заклад є підзвітним, підконтрольним та підпорядкованим ЗОР та за галузевою спрямованістю підвідомчим Департамент (п.1.4 Статуту).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 15.09.2008 №852, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 грудня 2008 за №1219/15910, затверджено Положення про спеціальну загальноосвітню школу (школу-інтернат) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку (далі Положення №852), яке поширюється на спеціальні школи (школи-інтернати) незалежно від їх видів, форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.3.1 Положення № 852 комплектування спеціальних шкіл (шкіл-інтернатів) учнями здійснюється Міністерством освіти і науки Автономної Республіки Крим, управліннями освіти і науки обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

25 серпня 2015 року Указом Президента України № 501/2015 затверджено Національну стратегію з прав людини, якою передбачено забезпечення гарантованого доступу до якісної і конкурентоспроможної освіти, створення ефективної системи забезпечення всебічного розвитку людини відповідно до її індивідуальних здібностей та потреб, очікуваним результатом якого має стати упровадження інклюзивного навчання для можливості реалізації людьми з інвалідністю права на освіту. Розділом «Забезпечення прав дитини» Національної стратегії у сфері прав людини передбачено створення умов для розвитку і виховання дітей у сімях або в умовах, максимально наближених до сімейних, й здійснення реформування інтернатних закладів та проведення їх поступової ліквідації.

Згідно з п. 3 Плану заходів щодо забезпечення права на освіту дітей з особливими освітніми потребами в загальноосвітньому просторі, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1436 від 31.12.2015, Департаментам (управлінням) освіти і науки обласних, Київської міської державних адміністрацій наказано забезпечити організацію навчально-виховного процесу у спеціальних класах загальноосвітніх шкіл та комплектування їх учнями відповідно до Положення про спеціальні класи для навчання дітей з особливими освітніми потребами у загальноосвітніх навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 09.12.2010 №1224, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за № 1412/18707. Пунктом 14 вказаного Плану Департаментам освіти і науки обласних державних адміністрацій наказано розробити перспективний план оптимізації мережі інтернатних закладів та розвитку мережі загальноосвітніх навчальних закладів з інклюзивними та спеціальними класами до травня 2016 року.

Відповідно до абз. 1 пп. 5 п. 6 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015, обласним, Київській міській державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування доручено забезпечити для задоволення потреб населення у високоякісних послугах затвердження у двомісячний строк регіональних планів створення освітніх та культурних округів, об'єднання навчальних закладів, закладів культури, інших бюджетних установ (із збереженням фінансової самостійності) для раціональної концентрації та ефективного використання матеріальних, фінансових, кадрових ресурсів регіону, забезпечивши при цьому: реформування системи закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в інтересах кожної дитини; перетворення існуючих шкіл-інтернатів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у дитячі будинки для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, або у загальноосвітні навчальні заклади; перепрофілювання закладів та оптимальне їх використання.

13 травня 2016 року проведено конференцію з питань вдосконалення мережі навчальних закладів інтернатного типу у Запорізькій області, за результатами якої, крім іншого, надано доручення Департаменту припинити набір дітей у підготовчі (1) класи спеціальних шкіл-інтернатів дітей із затримкою психічного розвитку, крім дітей, які мають затримку психічного розвитку резидуально-органічного ґенезу, та влаштовуються на навчання до шкіл-інтернатів для дітей з вадами розумового розвитку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ з подальшими змінами прийнято Департаментом в межах наданих повноважень та на виконання Національної стратегії у сфері прав людини, затвердженої Указом Президента України №501/2015 від 25.08.2015 та наказу Міністерства освіти і науки України №1436 від 31.12.2015 «Про затвердження Плану заходів щодо забезпечення права на освіту дітей з особливими освітніми потребами в загальноосвітньому просторі».

Суд зазначає, що рішення, прийняті субєктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Отже, для правильного вирішення справи в першу чергу необхідно встановити наявність у особи права, про порушення якого вона стверджує у зверненому до адміністративного суду позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення права його неповнолітньої дитини на освіту, а також порушення свого права, як батька, на вільний вибір навчального закладу для дитини.

Суд зазначає, що відповідно ч.1 ст.35 Закону України «Про освіту» загальна середня освіта забезпечує всебічний розвиток дитини як особистості, її нахилів, здібностей, талантів, трудову підготовку, професійне самовизначення, формування загальнолюдської моралі, засвоєння визначеного суспільними, мовними, національно-культурними потребами обсягу знань про природу, людину, суспільство і виробництво, екологічне виховання, фізичне вдосконалення.

За змістом статті 36 Закону України «Про освіту» основним видом середніх навчальних закладів є середня загальноосвітня школа трьох ступенів: перший - початкова школа, що забезпечує початкову загальну освіту, другий - основна школа, що забезпечує базову загальну середню освіту, третій - старша школа, що забезпечує повну загальну середню освіту. Навчання у середній загальноосвітній школі починається з шести- або семирічного віку.

Відповідно до ч.4 ст.37 Закону України «Про освіту» для осіб, які мають вади у фізичному чи розумовому розвитку і не можуть навчатися в масових навчальних закладах, створюються спеціальні загальноосвітні школи-інтернати, школи, дитячі будинки, дошкільні та інші навчальні заклади з утриманням за рахунок держави.

Частиною 1 ст.6 Закону України «Про загальну середню освіту» визначено, що громадянам України незалежно від раси, кольору шкіри, особливостей інтелектуального, соціального і фізичного розвитку особистості, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак забезпечується доступність і безоплатність здобуття повної загальної середньої освіти у державних і комунальних навчальних закладах.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальну середню освіту» до загальноосвітніх навчальних закладів належать, крім іншого, спеціальна школа (школа-інтернат) I-III ступенів - навчальний заклад для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку.

Згідно з ч.6 ст.18 20 Закону України «Про загальну середню освіту» зарахування та добір дітей для навчання у спеціальних загальноосвітніх школах (школах-інтернатах), їх переведення з одного типу таких навчальних закладів до іншого проводиться за висновком відповідних психолого-медико-педагогічних консультацій у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Відповідно до п.1.1. Положення № 852 спеціальна загальноосвітня школа (школа-інтернат) - загальноосвітній навчальний заклад I-III ступенів для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, що забезпечує реалізацію права таких громадян на здобуття повної загальної середньої освіти та здійснює заходи з реабілітації.

Пунктом 2.1. Положення № 852 визначено, що спеціальні школи (школи-інтернати) I, I-II, I-III ступенів можуть функціонувати разом або самостійно: 5) для дітей з порушеннями опорно-рухового апарату - I-III ступенів (I ступінь - підготовчий клас, 1-4 класи, II ступінь - 5-10 класи, III ступінь - 11-13 класи); 7) для дітей із затримкою психічного розвитку - I-II ступенів (I ступінь - підготовчий клас, 1-4 класи, II ступінь - 5-9 класи).

Згідно з п. 2.9 для дітей 6(7) років, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, але не отримали відповідної дошкільної підготовки або не готові до навчання з інших обставин, у спеціальних школах (школах-інтернатах) відкриваються підготовчі класи.

За змістом п. 3.5 до спеціальної школи (школи-інтернату) відповідного виду зараховуються діти 6(7) років.

КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР є спеціальним загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступенів для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, забезпечує умови для відновлення здоровя, соціальної адаптації, професійної орієнтації дітей з порушеннями опорно-рухового апарату, дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, умови проживання та утримання за рахунок держави (п.1.1 Статуту).

Пунктом 2.8 Статуту визначено, що до Закладу зараховуються діти з порушеннями опорно-рухового апарату 6 (7) років.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що право на навчання в спеціальному загальноосвітньому навчальному закладі, у тому числі у КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1» ЗОР, виникає у дитини, яка потребує корекції фізичного та (або) розумового розвитку, з 6 років.

Враховуючи, що станом на початок 2016/2017 навчального року ОСОБА_5 не виповнилось шести років (дата народження 27 листопада 2010 року), а отже він не досяг шкільного віку, суд констатує, що твердження позивача про порушення права його дитини ОСОБА_5 на освіту є необґрунтованим.

Крім того, суд враховує, що з пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні, та доданих до матеріалів справи письмових доказів судом встановлено, що в межах Запорізької області функціонують заклади для дітей з порушеннями опорно-рухового апарату, у тому числі, в місті Запоріжжі КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа- інтернат «Оберіг» ЗОР (діти з порушеннями опорно-рухового апарату, з вадами розумового розвитку).

Також в рамках здійснення стратегії впровадження інклюзивної освіти для дітей з особливими потребами в місті Запоріжжі станом на 01.09.2016 функціонують 60 спеціальних класів у 17 загальноосвітніх навчальних закладах, у тому числі 17 інклюзивних класів.

Суд зазначає, що в судовому засіданні в якості свідка було допитано завідувача Комунального закладу «Запорізька обласна психолого-медико-педагогічна консультація» ЗОР ОСОБА_12, яка показала, що згідно з висновками психолого-медико-педагогічної консультації син позивача ОСОБА_5 має важкі порушення опорно-рухового апарату, стійке порушення розумового розвитку внаслідок хромосомних аберацій, несформованість мовних засобів (в мовленні склади, образи слів), рівень самостійності знижений, потребує стимуляції, допомоги під час виконання завдань, порушення у роботі серцево-судинної системи. У звязку із цим психолого-медико-педагогічною консультацією рекомендовано ОСОБА_5 корекційно-розвиткове навчання за програмою для дітей з порушеннями опорно-рухового апарату за індивідуальним навчальним планом, розробленим на основі програми для дітей з порушеннями розумового розвитку, до кінця 2017-2018 року, заняття з логопедом, психологом, спостереження у кардіолога. Також можливе навчання в інклюзивній групі за умови забезпечення 10 годин для проведення корекційно-розвиткових занять. У подальшому за проханням батька ОСОБА_1 висновок було доповнено відомостями щодо корекційно-розвиткового навчання за програмою для дітей з порушеннями мовлення до кінця 2017-2018 року.

Сторонами не заперечується, що на підставі зазначеного висновку ОСОБА_5 зараховано до дошкільного навчального закладу комбінованого типу№ 121, отже в межах функціонуючої в Запорізькій області мережі спеціальних навчальних закладів право дитини позивача на навчання в навчальному закладі відповідно до висновків психолого-медико-педагогічної консультації забезпечено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ Департаменту (зі змінами) не порушує право дитини позивача на освіту та право позивача на вибір навчального закладу для дитини.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що під час розгляду справи не було встановлено ознак протиправності оскаржуваних наказів Департаменту в частині, визначеній позовними вимогами, отже підстави для їх скасування в цій частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко