Справа № 2-а-300/2010
Суддя: Бондаренко І. А.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-З00/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді при секретарі

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, про зобовязання виплатити недоотриманих сум допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, -

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому прохає визнати протиправною дію відповідача щодо відмови йому у виплаті недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальних заробітних плат та стягнути з відповідача недоплачену суму грошової допомоги на оздоровлення за 2006-2008 роки в розмірі 8108 грн. 37 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є громадянином, якого евакуювали із зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи у 1986 році, у звязку з чим йому присвоєно 1 категорію. Відповідне посвідчення видано 08 липня 2009 року. Відповідно до ч. 4 ст. 48 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" йому має виплачуватись щорічно допомога на оздоровлення, як евакуйованому із зони відчуження, в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Він перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області за місцем свого проживання, де і отримує щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення, проте в значно меншому розмірі, ніж це передбачено вказаним Законом. Так, у 2003 - 2008 р.р. відповідачем щорічна матеріальна допомога на оздоровлення виплачувалася у значно нижньому розмірі, ніж це передбачено ст. 48 Закону №796-ХІІ. У звязку з тим, що не отримував допомоги на оздоровлення в повному обсязі, позивач в 2009 р. звернувся до відповідача з заявою про виплату останнім недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2006-2008 роки, однак отримав відмову. Вважаючи, що таким чином були порушені його права, передбачені наведеним Законом, на отримання допомоги в повному розмірі, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на його користь недоплачені суми щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 8108 грн. 37 коп.

В своїй заяві до суду позивач на позові наполягав в повному обсязі та прохав слухати справу без його участі.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, надав до суду заперечення проти позову. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, підтримав заперечення. Виконання Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" залежить від фінансових ресурсів доходної частини Державного бюджету України. Згідно з бюджетними призначеннями і враховуючи вимоги ст. 95 Конституції України та Бюджетного Кодексу України Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог, зокрема у розмірах визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно абзацу 7 частини 4 статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року (в редакції Закону, яка діяла до

01.01.2008року) евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

2008Судом встановлено, що згідно особової справи ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області за місцем свого проживання, де і отримував щорічну матеріальну допомогу

ВСТАНОВИВ:

2

Згідно наданих в суді пояснень, представник відповідача обґрунтовував розміри виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення відповідними постановами Кабінету Міністрів України, оскільки згідно ст. 62 Закону України «Про статтей і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Також в обгрунтування наданих заперечень, відповідач вказує на положення ст. 95 Конституції України, ст. 63 вказаного Закону (в редакції до 01.01.2008 року) та ст.ст. 4, 51 Бюджетного кодексу України, зміст яких зводиться до того, що витрати на виплату щорічних допомог на оздоровлення здійснюється в межах бюджетних асигнувань на відповідні потреби населення на кожний рік.

У звязку з цим Кабінетом Міністрів України були прийняті постанови від 26.07.1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, відповідними законами України про державний бюджет на 2006 та 2007 роки зупинялась дія ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині визначення розміру щорічної допомоги на оздоровлення (З мінімальних заробітних плат). Саме тому такі виплати здійснювались відповідно до наведених постанов Кабінету Міністрів України, в яких розмір щорічної допомоги на оздоровлення був значно меншим ніж передбачено Законом.

Також, відповідач вказує на положення ст. 48 Закону в редакції Закону від 28.12.2007 року №107-VI, згідно яких щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України.

Однак, з такими твердженнями відповідача суд погодитись не може. Так, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і при вирішенні позовних вимог суди повинні керуватися вимогами статті 48 вказаного Закону, який передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат. Оскільки Верховна Рада України до 28.12.2007 року будь-яких рішень із цих питань не приймала, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням розміру мінімальної плати на момент виплати щорічної допомоги на оздоровлення.

Постанова Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є підзаконним нормативно-правовим актом, а у разі виникнення колізії між її нормами та нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню підлягають положення останнього.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 в справі №1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), яке є обовязковим для виконання на всій території України, Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

У цьому звязку, положення пункту ЗО статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію в частині надання безпроцентних та пільгових позик пунктів 21 і 29 частини першої статті 20, пунктів 1 і 7 частини першої статті 21, пунктів 5 і 12 частини першої статті 22, пункту 1 частини першої статті 23, пункту частини першої статті 36; в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати - пунктів 6 та 8 частини першої етапі 30, пункту 1 частини першої статті 36, абзаців другого, третього та четвертого частини першої статті 37, абзаців другого, третього, четвертого частини першої та частини другої статті 39, статей 40, 41, 44, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини першої, частини третьої, абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого, шостого, сьомого частини четвертої та частини сьомої статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - визнано неконституційним, й він втратив чинність з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України. Зазначене рішення Конституційного Суду України, згідно частини пятої цього рішення та Закону Україну «Про Конституційний Суд України» має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції. При цьому також враховується, що рішення Конституційного Суду України набирає чинності з моменту його проголошення.

Судом враховано, що відповідні зміни до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відносно врегулювання розміру та порядку виплати щорічної допомоги на оздоровлення прийняті Верховною Радою^України лише 28.12.2007 року й вступили в

дію з 01.01.2008 року. Згідно вказаних змін порядок та розмір здійснення таких виплат встановлюється

Кабінетом Міністрів України.

Вимоги позивача стосуються періоду до 01.01.2008 року (2005-2007 роки), а тому, з урахуванням

викладеного, засад пріоритетності законодавчих актів над урядовими, а також зважаючи на рішення

Конституційного Суду України, положення ст. 71 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (доповнена згідно Закону від 05.10.2006

року №231-У), при вирішенні даного позову ОСОБА_3 підлягають застосуванню положення ст. 48

вказаного Закону, в редакції яка діяла до, Ш.01.2008 року, а саме щодо визначення щорічної допомоги на

оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про протиправність дій управління праці та соціального

захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області щодо відмови

ОСОБА_3 здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за

2005-2006 роки із застосуванням для розрахунку зазначених сум мінімальних заробітних плат на відповідний

рік.

У звязку з цим слід зазначити, що виплата допомоги на оздоровлення здійснювалась позивачу щорічно не в

повному обсязі. Позивач у 2009 р. звернувся за перерахунком та виплатою недоплачених сум саме до

відповідача по справі, який зобовязаний був здійснити відповідний перерахунок та виплату сум допомоги

відповідно до вимог ст. 48 Закону від 28.02.1991 року. До цього часу позивач з такими заявами не звертався.

Застосовуючи положення ст. 48 вказаного Закону слід також врахувати розміри мінімальної заробітної плати

на кінець відповідного року, в якому повинна була відбутись виплата щорічної допомоги на оздоровлення.

Так, розмір мінімальної заробітної плати становив:

-з 1 січня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 400 гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року - 420

гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень та з 1 жовтня 2007 року - 460 гривень (ст. 76 Закону України «Про

Державний бюджет України на І007 рік» від 19.12.2006 року №489-V).

Відповідно до ст. 63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за

рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що дії відповідача не відповідали вимогам статті 48

Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи, в звязку з чим з метою повного захисту прав позивача на отримання щорічної допомоги на

оздоровлення як евакуйованому із зони відчуження в 1986 році, в розмірах та в порядку, встановлених

Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

катастрофи, суд вважає необхідним зобовязати управління праці та соціального захисту населення

виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3Т

суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 р. з розрахунку 5 мінімальних заробітних плат, які

були встановлені на момент проведення неповної виплати такої щорічної допомоги.

Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, а рішення виноситься на його користь, розмір

такого збору, відповідно до ст. 83 ЦПК України, в сумі 3 гривні 40 копійок, підлягає віднесенню на рахунок

місцевого бюджету, за місцем знаходження відповідача так, як відповідач також звільнений від оплати

судового збору.

На підставі ст.ст. 3,19, 21, 22, 46, 95 Конституції України , ст.ст.13, 48, 70, 71 ЗУ Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст. 7, 18,70,159-163

КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною дію Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету

Бориспільської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті

недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до мінімальних заробітних плат.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської

ради Київської області на користь ОСОБА_2 недоплачену суму грошової допомоги на

оздоровлення за 2006-2008 роки в розмірі 8108 грн. 37 коп., як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії

відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи.

Судовий збір в розмірі 3 (три) гривні 40 копійок віднести на рахунок місцевого бюджету, за місцем знаходження відповідача (Бориспільська міська рада, виконавчий комітет, управління праці та соціального захисту населення), оскільки ОСОБА_2 й Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від оплати судового збору звільнені згідно закону.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 - ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя: І.А. Бондаренко