Справа № 810/2880/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/2880/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року 810/2880/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 здійснено заміну відповідача у справі на Головне управління ДФС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки підприємством у відповідності до вимог чинного законодавства і на підставі належним чином оформлених первинно-бухгалтерських документів та податкових накладних сформовано податковий кредит та визначено валові витрати. Проте, як стверджує позивач, податковий орган дійшов помилкового висновку про нікчемність укладених між позивачем та його контрагентами угод і неправомірно нарахував грошові зобов’язання по податку на додану вартість та по податку на прибуток. Позивач зазначає, що податковому органу було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій. Тому, на думку позивача, рішення податкового органу є незаконними, оскільки при їх прийнятті відповідачем невірно встановлено факти та застосовано норми закону.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказав, що оскаржувані рішення прийняті з урахуванням вимог чинного законодавства, оскільки відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Звертав увагу суду, що у ході перевірки позивача були виявлені обставини, які дають підстави вважати, що господарські операції позивача з контрагентами вчинено виключно з мотивів мінімізації податкових зобов’язань. Наголошував на тому, що документами, наданими до перевірки, не підтверджується факт отримання придбаних у контрагентів товарів (робіт, послуг), оскільки вони складені всупереч вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Представник позивача у судове засідання не з’явився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" зареєстровано як юридичну особу 27.12.2011, як платник податків перебуває на обліку в Вишгородській ОДПІ з 28.12.2011 за №1941-ТОВ. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість.

Відповідно до довідки з ЄДРПОУ серії АА № 910723 від 25.09.2013 видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; код КВЕД 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи.

Відповідно до ліцензії, виданої 21.03.2012 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, ТОВ "Елітспецбудгруп" має право здійснювати монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 25.03.2016 по 10.05.2016 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77 Податкового Кодексу України та відповідно до наказу від 03.03.2016 №125 проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітспецбудгруп" (код ЄДРПОУ 37868687) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 17.05.2016 №55/10-36-14-04/37868687 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "Елітспецбудгруп" вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 138.1, п. 138.2, п.п.138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 376302,00 грн.;

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, за 2014 рік на загальну суму 381009,00 грн.

Такі висновки податковий орган пов’язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між ТОВ "Елітспецбудгруп" та ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг". На думку перевіряючих, контрагенти позивача взагалі не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій.

Так, податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "ТК Фіона" було встановлено, що відповідно до податкового розрахунку за формою №1-ДФ за ІV квартал 2013 року кількість працюючих на даному підприємстві становило 7 осіб. При цьому, згідно з аналізу АІС "Податковий блок" в січні 2014 року ТОВ "ТК Фіона" надавало послуги іншим суб’єктам господарської діяльності, які вимагають значних витрат людських ресурсів та використання праці набагато більшої кількості працівників, ніж відображено у звітах. Згідно з податковою інформацією Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області у ТОВ "ТК Фіона" встановлено відсутність складських приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення господарської діяльності підприємства. Також, аналізом наданих до перевірки актів виконаних будівельних робіт з реквізитами ТОВ "ТК Фіона" встановлено, що вони складені з порушенням вимог до первинних документів, оскільки в них не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ПП "Білдінг Стаф" податковим органом встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки не дотримано норму щодо типової форми первинних облікових документів у будівництві, в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт, не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати за 2014 рік на підприємстві працювала 1 особа, що, на думку відповідача, в актах відображена неправдива інформації щодо витрат праці робітників будівельників та заробітної плати. Також, згідно з податковою інформацією ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ПП "Білдінг Стаф" із контрагентами покупцями-постачальниками за квітень, травень 2014 року.

Податковим органом при проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Вестгранд-Буд" було встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки не дотримано норму щодо типової форми первинних облікових документів у будівництві, в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт, не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт. Згідно аналізу даних АІС "Податковий блок" ТОВ "Вестгранд-Буд" не подавало до податкових органів звітів про суми нарахованої заробітної плати і сум утриманого з них податку за формою №1-ДФ за весь період діяльності товариства.

При проведені аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Брокбудкепітал" податковим органом було встановлено, що згідно з податковими розрахунками сум доходу за формою №1-ДФ кількість працюючих на даному підприємстві становило 6 осіб, що свідчить про те, що в актах відображена неправдива інформації щодо витрат праці робітників будівельників та заробітної плати, оскільки у товариства немає достатньої кількості працівників для надання послуг позивачу. Також було встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки не дотримано норму щодо типової форми первинних облікових документів у будівництві, в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт, не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "Каледон Скайн" податковим органом встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт та не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт. Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати за ІІІ квартал 2014 рік на підприємстві працювала 1 особа, що, на думку відповідача, в актах відображена неправдива інформації щодо витрат праці робітників будівельників та заробітної плати.

Податковим органом при проведенні аналізу господарських операцій позивача з ПП "НП "Хіміч" було встановлено, що згідно з податковими розрахунками сум доходу за формою №1-ДФ кількість працюючих на даному підприємстві становило 4 особи, що свідчить про те, що в актах відображена неправдива інформації щодо витрат праці робітників будівельників та заробітної плати. Також було встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт та не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт.

При проведенні аналізу господарських операцій позивача з ТОВ "ІБК "В.О.К. Інжиніринг" податковим органом було встановлено, що згідно звітів про суми нарахованої заробітної плати на підприємстві працювало 13 осіб, а тому зазначені в актах витрати праці робітників-будівельників та витрати на заробітну плату набагато вище ніж фактично понесені вказаним товариством. Крім того, відповідачем було встановлено, що акти виконаних будівельних робіт складені з порушенням вимог щодо первинних документів, оскільки в них не зазначено необхідні дані щодо проведених робіт та не вказано місце складання актів та замовника будівельних робіт.

Також, в Акті перевірки відповідач зазначив, що перевіркою не встановлено подальший продаж будівельних робіт, оскільки позивачем не надано доказів зв’язку отриманих робіт з власною господарською діяльність, а надані позивачем документи, зокрема акти приймання виконаних будівельних робіт, складені контрагентами позивача з порушенням ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Наведені обставини було розцінено відповідачем як доказ укладення позивачем правочинів з ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" з метою одержання податкової вигоди у вигляді мінімізації податкових зобов’язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, оскільки в ході перевірки не підтверджено операції вказаних підприємств стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

У зв’язку з цим, податковий орган прийшов до висновку про не підтвердження отримання позивачем будівельно-монтажних послуг від вказаних контрагентів та їх використання в господарській діяльності, що свідчить про відсутність реального здійснення господарських операцій.

З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договорами, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість та валових витрат.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

У той же час, позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення такими, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства, а тому оскаржив їх, звернувшись із позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що ТОВ "Елітспецбудгруп" мало взаємовідносини з ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг".

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.01.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ТОВ "ТК Фіона" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №01/01сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт на об’єкті: "Реконструкція нежитлового будинку та будівництво громадського торгівельно-офісно-готельного комплексу з підземною автостоянкою на вул. Різницькій/Московській, 2/32-34 у Печерському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ТОВ "ТК Фіона" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір субпідряду; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; банківські виписки; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

27.05.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ПП "Білдінг Стаф" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №03/06сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт по монтажу систем опалення, водопроводу та каналізації на об’єкті: "1-а черга житлово-офісного комплексу з об’єктами інфраструктури для обслуговування населення про проспекту Оболонському, 26 в Оболонському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ПП "Білдінг Стаф" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір субпідряду; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; банківські виписки; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

10.12.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ТОВ "Вестгранд-Буд" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №11/12сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки роботи по влаштуванню мереж опалення та інженерних мереж ВК на об’єкті: "1-а черга житлово-офісного комплексу з об’єктами інфраструктури для обслуговування населення про проспекту Оболонському, 26 в Оболонському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ТОВ "Вестгранд-Буд" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір субпідряду; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; договір переуступки; банківські виписки; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

28.05.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ТОВ "Брокбудкепітал" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №04/06сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт по монтажу систем опалення, водопроводу та каналізації на об’єкті: "1-а черга житлово-офісного комплексу з об’єктами інфраструктури для обслуговування населення про проспекту Оболонському, 26 в Оболонському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

17.06.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ТОВ "Брокбудкепітал" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №06/06сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт по монтажу систем опалення, водопроводу та каналізації на об’єкті: "Будівництво житлового будинку на вулиці Маршала Малиновського, 4 в Оболонському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ТОВ "Брокбудкепітал" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договори субпідряду; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; банківські виписки; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

09.06.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ТОВ "Каледон Скайн" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №05/06сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт по монтажу систем опалення, водопроводу та каналізації на об’єкті: "Торгово-офісний комплекс з об’єктами громадського призначення та паркінгом на Спортивній пл., 1-А в Печерському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ТОВ "Каледон Скайн" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір субпідряду; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт приймання виконаних будівельних робіт; податкову накладну; банківську виписку; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

01.10.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Генпідрядник) та ПП "НП "Хіміч" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду №07/10сп на виконання комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт, відповідно до умов якого Субпідрядник приймає на себе виконання якісно і в установлені строки комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт на об’єкті: "Житлово-офісний торговельний комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціального та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Регенераторній, 4 у Дніпровському районі м. Києва", а Генпідрядник зобов’язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ПП "НП "Хіміч" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір субпідряду; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; банківські виписки; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

23.10.2014 між ТОВ "Елітспецбудгруп" (Замовник) та ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" (Підрядник) укладено Договір будівельного підряду №74/10, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов’язується на власний ризик, власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати Замовнику відповідно до умов Договору та Проектної документації комплекс основних робіт з будівництва Об’єкта та Супутні загально-будівельні роботи, безпосередньо пов’язані з основними роботами, та роботи з поліпшення Об’єкту після вводу в експлуатацію в межах ліцензії Підрядника на об’єкті будівництва: "Житлово-офісний торговельний комплекс з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціального та торговельного призначення, з підземним та наземним паркінгами на вул. Регенераторній, 4 у Дніпровському районі м. Києва", а Замовник зобов’язується надати Підряднику фронт робіт, забезпечити Підрядника Проектною документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Підрядником та прийнятих Замовником робіт та використаних ним при цьому матеріалів, комплектуючих виробів, обладнання, за винятком наданих Замовником, відповідно до умов даного Договору.

На підтвердження реальності виконання умов господарських операцій із ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" позивачем надано суду належним чином завірені копії наступних документів, а саме: оборотно-сальдову відомість по рахунку 3772; договір будівельного підряду; договірну ціну; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт приймання виконаних будівельних робіт; податкові накладні; банківську виписку; ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури.

Як вбачається з Акту перевірки позивача, відповідачем встановлено, що господарські операції з ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" відображено позивачем у податковому обліку шляхом віднесення суми податку на додану вартість по податковим накладним до складу податкового кредиту та визначення валових витрат за перевіряємий період.

В той же час, як вбачається з Акту перевірки, позивачем надавались належним чином засвідчені копії зазначених вище первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Тобто, позивачем надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій щодо купівлі у ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" підрядних послуг та будівельних робіт.

При цьому, суд звертає увагу на те, що податковий орган в Акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні бухгалтерські документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов’язкових реквізитів.

Крім того, судом встановлено, що на час укладання та виконання зазначених правочинів, ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" були зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість.

Також, в Акті перевірки немає жодних посилань на те, що свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договорів.

Таким чином, зазначене підтверджує фактичне здійснення позивачем господарської операції щодо купівлі у ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" підрядних послуг та будівельних робіт.

Як вже зазначалося судом, за наслідками розгляду матеріалів перевірки відповідач дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов’язань, а лише для збільшення витрат та податкового кредиту.

Перевіряючи такі доводи відповідача, суд зазначає таке.

Згідно положення частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Для здійснення своєї господарської діяльності юридичні особи укладають договори, що за змістом є домовленістю, внаслідок якої виникають взаємні права і обов'язки. Укладення договорів купівлі-продажу, поставки товарів, надання послуг в даному випадку вже само по собі є ознакою господарської діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 203 Цивільного Кодексу України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою недійсності правочину.

В той же час, Цивільний кодекс України статтею 215 визначає підстави для визнання правочину недійсним. Серед іншого, вказаною нормою передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину. Так, частиною 1 статті 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно частини першої статті 208 Господарського кодексу України, якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з урахуванням того, що за змістом приписів статті 228 Цивільного кодексу України правочин, учинений з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, а отже, є нікчемним.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідачем не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами - ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", недійсними у судовому порядку, як і не обґрунтовано своєї позиції, в чому саме полягає порушення публічного порядку сторонами у ході укладення та виконання спірних правочинів.

Як вбачається з Акту перевірки, на час проведення перевірки, а також станом на день розгляду справи відсутні будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", пов’язаних із знищенням, пошкодженням майна, незаконним його заволодінням або пов’язаних із порушенням податкового законодавства.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки, жодних податкових правопорушень у діях позивача відповідачем не виявлено.

Акт перевірки не містить посилань на те, що установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію і свідоцтва платника податку на додану вартість контрагентів позивача - ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду, як на дату укладання чи виконання договорів, так і на дату складання податкових накладних.

А відтак, судом не встановлено дефектів у юридичному статусі контрагентів позивача, отже, на момент здійснення господарських операцій і видання податкових накладних, контрагенти позивача були платниками податку на додану вартість, які зареєстровано відповідно до положень статті 183 Податкового Кодексу України.

Проте, з огляду на те, що відповідач стверджував про нереальність господарських операцій, здійснених між позивачем та ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", з підстав відсутності реальності надання підрядних послуг та будівельних робіт, судом досліджено дане питання та встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб’єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За даними матеріалів справи, основними видами діяльності позивача за КВЕД, зокрема, є: видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: код КВЕД 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; код КВЕД 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; код КВЕД 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; код КВЕД 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 43.21 Електромонтажні роботи.

Таким чином, враховуючи, що предметом спірних правочинів є купівля комплексу внутрішніх санітарно-технічних робіт (підрядні послуги) та будівельних робіт, які були використані позивачем у власній господарській діяльності, у суду є підстави вважати, що господарські операції позивача з ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" підтверджуються необхідними документами, а зазначені вище отримані будівельні роботи (підрядні) були використані позивачем у власній господарській діяльності.

Крім того, відповідно до документально підтверджених письмових пояснень позивача, придбані у ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" будівельні та підрядні роботи були використані у господарській діяльності позивача на виконання договорів, укладених між ТОВ "Елітспецбудгруп" та ТОВ "БП-4 КМБ-1", ТОВ "Київське транспортно-будівельне підприємство №3", ТОВ "Канбуд", ТОВ "К.А.Н.", ТОВ "ТРИ О".

На підтвердження зазначеного, позивачем надано суду належним чином завірені копії

наступних документів, а саме: договори; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акти приймання виконаних будівельних робіт; договірні ціни; угоди; локальні кошториси; податкові накладні; банківські виписки.

Між тим, суд не бере до уваги посилання відповідача, як на обґрунтування своїх висновків, на відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної економічної діяльності у контрагентів позивача, оскільки такі висновки неможливо зробити без належної перевірки діяльності суб'єкта господарювання.

Відповідно до акту перевірки позивача, податковим органом не здійснювалось належної перевірки первинно-бухгалтерських документів ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг"; не перевірялася наявність господарсько-правових стосунків з іншими суб'єктами господарювання по оренді основних засобів виробництва, складських приміщень, транспортних засобів; наявність правовідносин по зберіганню матеріальних цінностей; наявність укладених цивільно-правових угод з іншими суб’єктами господарювання щодо надання послуг або виконання робіт.

В той же час, суд критично ставиться до посилання відповідача, як на доказ правомірності своїх висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, на податкову інформацію, яка наявна в базах даних відповідача відносно ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг".

Суд звертає увагу на те, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів (наприклад, їх "фіктивність", відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, податкова інформація не є належними та допустимим доказами у справі, а висновки про відсутність умов у ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання угод, укладених із позивачем, такими, що не спричинили реальних юридичних наслідків.

Таким чином, твердження відповідача з посиланням на податкову інформацію про те, що діяльність контрагентів позивача - ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням останньому податкової вигоди у вигляді безпідставного формування податкового кредиту та валових витрат, судом оцінюються критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України. Факт наявності у сторін правочину протиправного умислу при його укладенні відповідачем не доведено.

Крім того, головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, а не податковою інформацією. Вказані ж в податковій інформації, в актах податкових органів недоліки, допущені суб'єктом господарювання при укладенні та виконанні договорів, не є підставою для визнання правочинів нікчемними, оскільки чинне законодавство не встановлює таких підстав нікчемності правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в силу закону отримання податковим органом податкової інформації, в яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, позаяк ані акт перевірки, ані податкова інформація не має преюдиціального значення та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

З приводу доводів відповідача, що у контрагентів позивача відсутні необхідні ресурси для здійснення господарської діяльності та виконання умов договорів, слід зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд звертає увагу на те, що жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність таких ресурсів у контрагента та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що податковий орган переважно обґрунтовує правомірність своїх рішень нереальністю спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг". Втім, сам акт перевірки не містить будь-якого документального підтвердження щодо відсутності фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахункам з цими контрагентами, а викладені у ньому висновки щодо нікчемності укладених правочинів не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку.

При цьому, суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері, відповідно до змісту якої презумується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться в його первинних бухгалтерських документах та податковій звітності є достовірними, якщо інше не доказано у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами.

Згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11, статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Тобто, податковий орган повинен надати суду відповідні докази, які підтверджують доводи щодо відсутності господарських операцій між позивачем та ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", правомірності прийнятих ним оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне здійснення господарських операцій між цими контрагентами підтверджується приведеними вище первинними та іншими документами, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання відповідача на недоведеність реальності господарських операцій з надання позивачу підрядних та будівельних робіт контрагентами - ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг" через наявність недоліків в оформленні Актів приймання виконаних будівельних робіт.

Більш того, відповідачем не було надано суду належних документальних доказів відсутності у контрагентів позивача спеціальної податкової правосуб’єктності на момент укладення і виконання договорів, зокрема, того, що дані підприємства не були зареєстровані в якості платників податку на додану вартість або того, що їх реєстрація платниками податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку, а відтак суд приходить до висновку, що наявні у матеріалах справи копії первинних документів, на підставі яких позивач сформував податковий кредит та визначив валові витрати цілком відповідають вимогам, встановленими Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач підтвердив доводи про реальність господарських операцій вказаними вище документами та поясненнями, тому не визнання податковим органом права на податковий кредит та висновок про завищення валових витрат є безпідставними.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідач не надав жодних доказів того, що позивача відповідно до положень пункту 201.6 Податкового кодексу України було повідомлено про наявність розбіжностей в задекларованих податкових зобов’язаннях і кредитах Підприємства та вказаних контрагентів, тоді як позивачем доведено правомірність та своєчасність відображення податкового кредиту за наслідками відповідних фінансово-господарських взаємовідносин у звітних документах.

Наявність у позивача належним чином оформлених податкових накладних, отриманих у межах взаємовідносин із ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", суду доведено.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, у зв’язку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, зокрема, податкових накладних, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій ТОВ "Елітспецбудгруп" щодо формування податкового кредиту та валових витрат по взаємовідносинах із вказаними контрагентами.

Частиною 1 статті 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв’язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб’єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

У рішенні від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини, зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, покупець не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства продавцем-контрагентом, за умови необізнаності першим щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач знав або міг дізнатися про те, що із ТОВ "ТК Фіона", ПП "Білдінг Стаф", ТОВ "Вестгранд-Буд", ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "Каледон Скайн", ПП "НП "Хіміч", ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "В.О.К. Інжиніринг", можливо, порушують вимоги податкового законодавства, зокрема, щодо подання податкової звітності, відсутності за юридичним місцезнаходженням тощо, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагента у системі оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Беручи до уваги викладені норми та обставини, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та завищення валових витрат.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, доказів, які б спростовували доводи позивача не надав.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.