Справа № 162/1033/16-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/1033/16-а
Номер провадження 2-а/162/283/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого суддіГладіч Н.І.,
при секретаріПилипчук Р.М.,
за участю позивачаОСОБА_3,
представника відповідачаКомарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії державного службовця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії державного службовця. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з 27.10.2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області, отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України „Про державну службу" у розмірі 89% від заробітної плати. 11.10.2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідно до постанови КМУ № 1013 від 9.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року збільшився посадовий оклад державного службовця, з якого їй було призначено пенсію. Рішенням від 20.10.2016 року відповідачем у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до поданої нею вищевказаної заяви було відмовлено. Вказані дії відповідача ОСОБА_3 вважає протиправними, оскільки, на думку позивача, їй нараховується та виплачується пенсія в розмірі, що не відповідає діючому законодавству. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії, та зобов'язати провести з 01 жовтня 2016 року перерахунок розміру призначеної їй пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України „Про державну службу" № 3723- XII (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів, якою встановлено нові розміри посадових окладів працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 89 % від суми заробітної плати, викладеної в довідці відділу Держгеокадастру у Любешівському районі Волинської області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, від 10.10.2016 року за номером № 592 без обмеження її максимального розміру.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Комарчук А.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечує. Стверджує, що пенсія позивачу нараховується та виплачується відповідно до вимог діючого законодавства, а тому у задоволенні позову просив відмовити за безпідставністю. Підтвердив, що позивач з 27.10.2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області та отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України „Про державну службу". Призначення та подальші перерахунки пенсії позивачу проводились виходячи із 89 відсотків суми заробітної плати. Постановою КМУ № 1013 від 9.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" внесено зміни до постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", зокрема, виключено п. 4 вказаної постанови щодо перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсію призначено відповідно до Закону України „Про державну службу" у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що останнім місцем роботи позивача був відділ земельних ресурсів у Любешівському районі Волинської області, з 27.10.2002 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області та отримує пенсію за віком на підставі ст. 37 Закону України „Про державну службу", яка призначена з врахуванням зниження пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Призначення та подальші перерахунки пенсії позивачу проводились виходячи із 89 % суми заробітної плати.

11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки відповідно до постанови КМУ № 1013 від 9.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" з 01.12.2015 року збільшився посадовий оклад державного службовця, з якого їй було призначено пенсію. Рішенням від 20.10.2016 року відповідачем у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до поданої нею вищевказаної заяви було відмовлено. Зазначені обставини підтвердили позивач та представник відповідача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом пенсійного посвідчення серії АВ № 023997 від 18.11.2002 року, заяви ОСОБА_3 про проведення перерахунку пенсії від 11.10.2016 року, рішення управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі від 20.10.2016 року щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу" та матеріалів пенсійної справи позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення…

Згідно ч. 1-3 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України „Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Однак, в подальшому законодавство, яке регулює зазначені правовідносини, змінилось.

Згідно ст. 37-1 Закону України „Про державну службу" (в редакції на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Тобто, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії було внесено зміни, які набрали чинності 01 січня 2015 року, в статтю 37-1 Закону України „Про державну службу", що регулює порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців та фактично скасовано норми законодавства, які визначали право особи на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави для такого перерахунку.

Крім того, постановою КМУ № 1013 від 9.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", яка діє з 15 грудня 2015 року, було внесено зміни до постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії", а саме: виключено п. 4 вказаної постанови, яким було визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України „Про державну службу" у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

Дана постанова втратила чинність у зв"язку з прийняттям постанови КМУ № 622 від 14.9.2016 року і застосовується з 01.05.2016 року

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що постановою КМУ № 1013 від 9.12.2015 року „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", на яку посилається позивач, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Таким чином, з 15 грудня 2015 року діючим законодавством України не визначено суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про державну службу".

На час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій державних службовців у зв'язку з підвищенням окладів з 01.01.2015 року, а Кабінетом Міністрів України не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області та проведення перерахунку призначеної пенсії, суд не вбачає.

При цьому, суд бере до уваги, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Зазначене підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Також при вирішенні спірних правовідносин суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні „Великода проти України" від 03.06.2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження „справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону України „Про державну службу" та постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року „Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (в редакції на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії), у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки при розгляді справи не встановлено, що в діях відповідача наявні порушення вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, в задоволенні позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 6-12, 72, 86, 99, 100, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання провести перерахунок пенсії державного службовця відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: