Справа № 298/863/16-а
Суддя: Тарасевич П. П.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/863/16-а
Номер провадження 2-а/298/25/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.,

за участі: представника позивача Москаля Г.Г.,

представника позивача Свистака В.В.,

представника третьої особи Бирковича В.І.,

представника третьої особи Ламбруга О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний адміністративну справу за позовом Закарпатської обласної державної адміністрації до Великоберезнянської районної ради Закарпатської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Ужанський національний природний парк про визнання протиправним і скасування рішення прийнятого на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання від 22 червня 2016 року № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» у частині визнання роботи Ужанського національного природного парку незадовільною (пункт 3 Рішення),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати протиправним і скасувати рішення, прийняте на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання від 22 червня 2016 року № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» у частині визнання роботи Ужанського національного природного парку незадовільною, а саме пункт 3 рішення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 червня 2016 року на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання було прийнято рішення № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів», відповідно до якого роботу Ужанського національного природного парку щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів району визнано незадовільною.

Зазначає, що рішення, яке стало предметом даного оскарження у частині, що стосується роботи Ужанського національного природного парку є незаконним, таким, що прийняте з грубим порушенням норм Конституції України, всупереч положенням Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні»; «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», «Про доступ до публічної інформації».

Ужанський національний природний парк створений відповідно до Указу Президента України від 27 вересня 1999 року № 1230/99 «Про створення Ужанського національного природного парку», є об'єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Відповідно до підпунку 1, 2 пукту 1 Положення про Ужанський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 24 листопада 2001 № 383 (у редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 15 серпня 2013 року № 354 «Про внесення змін до Положення про Ужанський національний природний парк» Парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Разом з тим, згідно з підпунком 1.4 пукту 1 Положення Парк віднесено до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України.

Основним завданням Ужанського національного природного парку є:

- збереження та відтворення цінних природних та історико-культурних комплексів та природних об'єктів східних Карпат, включаючи підтримання та забезпечення екологічної природної рівноваги в регіоні;

- створення умов для організованого туризму, відпочинку та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів та об'єктів; організація та здійснення наукових досліджень, у тому числі з вивчення природних комплексів та їх змін в умовах рекреаційною використання, розроблення та впровадження наукових рекомендацій з питань охорони навколишнього природного середовища, відтворення окремих видів флори та фауни, відновлення порушених екосистем, управління та ефективного використання природних ресурсів, організації та проведення моніторингу ландшафтного та біологічного різноманіття;

- проведення екологічної освітньо-виховної роботи тощо.

Підпунктом 3.3. пункту 3 Положення чітко визначено, що адміністрацію Парку очолює директор, який в установленому порядку призначається на посаду та звільняється з посади на контрактній основі Міністерством екології та природних ресурсів України.

Відповідно до частини другої статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні національні парки входять до складу природно-заповідного фонду України.

Частиною третьою статті 16 зазначеного Закону визначено, що державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Статтями 16, 20, 21, 53, 60, 62 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що на території природних заповідників забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, порушує природний розвиток процесів та явищ або створює загрозу шкідливого впливу на його природні комплекси та об'єкти, а саме усі види лісокористування, а також, заготівля лікарських та інших рослин, квітів, насіння, інші види користування рослинним і тваринним світом, що призводить до порушень природних комплексів.

Національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об'єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність.

Забороняється проведення рубок головного користування та всіх видів поступових та суцільних рубок, вирубування дуплистих дерев, а також добування піску та гравію в річках та інших водоймах у заповідній зоні національних природних парків.

Рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення приймається Президентом України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Державний контроль за додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, його органами на місцях.

Вказує, що пунктом 24 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами сезону тиші» з обмеженням господарської діяльності та добуванням об'єктів тваринного світу.

Зазначає про те, що чинним законодавством Великоберезнянська районна рада не наділена повноваженнями щодо надання оцінки роботі національних природних парків, у даному випадку - Ужанському національному природному парку, а Рішення V сесії VII скликання Великоберезнянської районної ради Закарпатської області від 22 червня 2016 року № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів», в частині визнання незадовільної роботи Ужанського національного природного парку є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте з перевищенням повноважень, всупереч статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Одночасно зазначає, що Великоберезнянською районною радою Закарпатської області, порушено процедуру оприлюднення даного проекта оскаржуваного Рішення. Відповідно до пункту 12.9 статті 12 Регламенту Великоберезнянської районної ради VII скликання, затвердженого рішенням першої сесії Великоберезнянської районної ради VII скликання від 24 грудня 2015 року № 13 проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації, крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

За приписами частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Проект оскаржуваного Рішення було оприлюднено на офіційному сайті Великоберезнянської районної ради 07 червня 2016 року.

Рішення, що є предметом оскарження, прийняте 22 червня 2016 року, тобто прийняте з грубим порушенням частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції України та законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною десятою ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 119 Конституції України визначено, що обласні державні адміністрації на відповідній території забезпечують виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян тощо.

Пунктом 5 статті 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень обласній державній адміністрації надано право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Абзацом 2 частини другої статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

За загальним правилом предметної підсудності адміністративних справ, у відповідність до пункту 1 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Також зазначає, що відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідність до пункту 1 частини другої статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Представник позивача Москаль Г.Г. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив визнати протиправним і скасувати рішення, прийняте на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання від 22 червня 2016 року № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» у частині визнання роботи Ужанського національного природного парку незадовільною, а саме пункт 3 рішення, також просив вирішити питання про судові витрати. В судових дебатах просив суд окрім задоволення позовних вимог також, у випадку задоволення позову та вступу рішення в законну силу, зобов'язати відповідача оприлюднити таке в місцевій газеті «Карпатська Зірка».

Представник позивача Свистак В.В. погодився із думкою Москаля Г.Г., просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання призначене на 11.10.2016 року не з'явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання призначене на 10.11.2016 року представник відповідача також не з'явився не повідомивши суд про причини неявки.

Стороною відповідача до суду подано письмові заперечення в яких зазначено, що з позовом не погоджуються з наступних підстав:

На засіданні V сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання було розглянуто питання «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів». Рішення від 22 червня 216 року №81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» було прийняте в рамках законодавства України і без перевищення повноважень, оскільки:

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Відповідно до п. 8 ст. 30 Лісового кодексу України районні ради вирішують інші питання у сфері лісових відносин відповідно до закону.

Згідно п.п 8.3. Регламенту роботи Великоберезнянської районної ради VII скликання, затвердженого Рішенням І сесії Великоберезянської районної ради VІІ скликання від 24.12.2015 року №13 пропозиції щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подаються голові ради супровідною запискою і проектом рішення, яке пропонується прийняти з цього питання не пізніше ніж за 20 робочих днів до початку роботи сесії районної ради. До проекту рішення додається обґрунтування необхідності прийняття даного рішення та бланк погодження із зазначенням ініціатора проекту та візами керівників усіх зацікавлених управлінь. Проекти рішень повинні бути юридично обґрунтованими. Одночасно у виконавчий апарат районної ради подається проект рішення на електронному носії інформації.

Про розгляд питання «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» було зазначено в орієнтовному плані роботи районної ради на 2016 рік, затвердженому Рішенням І сесії Великоберезнянської районної ради VІІ скликання від 24.12.2015 року №33.

23.05.2016 року голові Великоберезнянської районної державної адміністрації направлено лист голови районної ради №03-23/116 з переліком питань (в т.ч. питання про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів), які будуть розглядатися на черговій сесії районної ради та проханням подати проекти рішень з вище зазначених питань у виконавчий апарат районної ради до 01.06.2016 року.

Також 23.05.2016 року було направлено лист №03-23/118 директору Ужанського національного природного парку Бирковичу В.І. з проханням надати інформацію до виконавчого апарату районної ради до 01.06.2016 року.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Вказує, що вище зазначені норми Закону, розпорядником інформації про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів є Великоберезнянська районна державна адміністрація (повноваження РДА, делеговані їй районною радою відповідно до ст. 44 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, відповідно до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» проект рішення про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів повинен був бути оприлюднений за 20 днів до чергової сесії районної ради розпорядником інформації, а саме: Великоберезнянською районною державною адміністрацією.

Просить Великоберезнянський районний суд Закарпатської області відхилити вимоги позивача у повному обсягу і залишити позовну заяву без задоволення.

Представник 3-ї особи Ламбрух О.С. в судовому засіданні просив позов задовольнити, висловивши думку про незаконність оскаржуваного рішення у зв'язку із порушенням законодавства.

Представник 3-ї особи Биркович В.І. також підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання було прийнято рішення № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів», відповідно до якого роботу Ужанського національного природного парку щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів району визнано незадовільною (п. 3 даного рішення, а.с.26).

Відповідно до наказу № 354 Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.08.2013 року «Про внесення змін до Положення про Ужанський національний прикордонний парк» в таке було внесено зміни та викладено його у новій редакції (а.с.7). Даний наказ прийнято відповідно до ст. 5 ЗУ «Про природно заповідний фонд України».

Згідно п. 1.4 даного Положення, Парк віднесено до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України (а.с.9).

Відповідно з п. 3.2 адміністрацію Парку очолює директор, який в установленому порядку призначається на посаду та звільняється з посади на контрактній основі Міністерством екології та природних ресурсів України (а.с.10).

П. 5.2 встановлено, що службу державної охорони Парку очолює директор парку, який несе повну відповідальність за організацію її діяльності та забезпечення додержання режиму території, а також збереження, відтворення та раціональне використання природних комплексів і ресурсів у межах його території. П. 5.3 передбачає, що управління службою державної охорони Парку здійснює Міністерство екології та природних ресурсів України (а.с.16).

Відповідно до частини другої статті 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні національні парки входять до складу природно-заповідного фонду України.

Частиною третьою статті 16 зазначеного Закону визначено, що державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Державний контроль за додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, його органами на місцях.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції України та законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною десятою ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 119 Конституції України визначено, що обласні державні адміністрації на відповідній території забезпечують виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади; законність і правопорядок; додержання прав і свобод громадян тощо.

Пунктом 5 статті 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень обласній державній адміністрації надано право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Абзацом 2 частини другої статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідач у своїх запереченнях зазначає , що відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами. При цьому не обґрунтовує законність прийняття такого рішення, а саме в межах п. 3.

Суд, враховуючи вище наведене вважає, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень приймаючи оскаржуване рішення (п. 3 такого), законність такого не довів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 2,5-11,17,18,69-72,76,79,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення прийняте на пленарному засіданні п'ятої сесії Великоберезнянської сесії Великоберезнянської районної ради Закарпатської області VII скликання від 22 червня 2016 року № 81 «Про роботу лісогосподарських підприємств району щодо раціонального та ефективного використання лісових ресурсів» у частині визнання роботи Ужанського національного природного парку незадовільною (пункту 3 Рішення).

Стягнути з Великоберезнянської районної ради Закарпатської області на користь Закарпатської обласної державної адміністрації судовий збір в розмірі 1378 гривень.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий