Справа № 212/6332/16-а
Суддя: Тимошенко Т. І.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6332/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді : Т.І. Тимошенко

за участі секретаря судового засідання : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі представника позивача ОСОБА_1 в залі суду в місті Кривому Розі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_3 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суму міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_3 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В своєму позові ОСОБА_3 просив суд ухвалити рішення яким поновити йому пропущений процесуальний строк для звернення до суду за захистом порушених прав, визнати протиправним дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення з 01 червня 2015 року виплати йому пенсії в раніше призначеному розмірі відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зобов'язати Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської відновити ОСОБА_3 з 01 червня 2015 року виплату раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити недоплачену суму пенсії, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на його користь судові витрати за сплату судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок.

В обґрунтування своїх вимог, позивач суду у своєму адміністративному позові зазначив, що 31 липня 2014 року, на підставі його заяви, управлінням Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області, правонаступником якого з 01 квітня 2016 року є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було призначено йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2015 року виплату пенсії йому було припинено, так як він працює на посаді голови Новопільської сільської ради. 30 вересня 2016 він звернувся до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії та отримав відповідь, що в зв'язку з тим, що він працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», виплата пенсії з квітня 2015 року припинена.

З зазначеним припиненням йому виплати пенсії він не згоден з наступних підстав, згідно ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втраті годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерело» існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, порядок призначення та виплати пенсій, визначенні розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення". Законом Україна "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовими актами.

02 березня 2015 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих акти України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та в, умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України"» «Про державну службу", «Про прокуратуру"», «Про судоустрій і статус суддів"», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів».

За змістом цієї правової норми, вона чітко визначає подію з ненастанним якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

На даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працював позивач, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали, передбачені п.5 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року, підстави для призупинення виплати пенсій на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Окрім того, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам, слідчим, державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено «з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України».

Приписами ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

При цьому, право на пенсію виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні.

Позивачка в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи він був судом повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги за адміністративним позовом у повному обсязі, посилаючись на зазначені вище факти.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність у якій вимоги за адміністративним позовом він не визнав, у наданому суду запереченні на адміністративний позов він зазначив що, позивач ОСОБА_3 дійсно перебуває на обліку в Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з вересня 2014 року.

В 1997 року ОСОБА_3 було обрано головою Новопільської сільської ради, останній обіймає цю посаду по теперішній час, тобто є посадовою особою місцевого самоврядування.

Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», що набрав чинності з 01 квітня 2015 року було внесено зміни до частини четвертої ст. 37 Закону України «Про державну службу» та визначено, що тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Аналогічні положення були внесені цим же законом і до частини сьомої статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", яку доповнили реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються".

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до, деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Таким чином, на підставі внесених до законодавства змін та враховуючи той факт, що ОСОБА_3 перебуває на посаді в органі місцевого самоврядування, виплата пенсії позивачу з 01 квітня 2015 року була припинена.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині сьомій статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" цифри і слова "01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року" було замінено цифрами і словами "01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року", тобто припинення виплати пенсії посадовим особам місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування подовжено до кінця 2016 року.

Відповідно, послання позивача про те, що відпали підстави, передбачені п. 5 розділу 1 Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є некоректними, оскільки підставою припинення виплати пенсії в даному випадку стало перебування позивача на посаді в органах місцевого самоврядування та внесені зміни до Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» відповідно до яких у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються. Саме із отриманням статусу посадової особи органу місцевого самоврядування законодавець пов'язує факт припинення виплати пенсії, про що прямо зазначено в п. 7 ст. 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування». Таке обмеження щодо виплати пенсії законодавець передбачив на період роботи пенсіонера на відповідній посаді та за відповідних умов, виплата пенсії поновлюється після звільнення з роботи, це є єдиною підставою для поновлення виплати пенсії згідно чинного законодавства.

Відтак, враховуючи те, що з 1997 року і до теперішнього часу позивач продовжує працювати в органах місцевого самоврядування на посаді сільського голови, має сьомий ранг посадової особи органів місцевого самоврядування у межах четвертої категорії посад, він є посадовою особою (спеціальним суб'єктом) на яку безпосередньо розповсюджується дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Більш того, стаття 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування», в редакції з 02 березня 2015 року, містить зобов'язання для органів Пенсійного фонду України щодо припинення виплати будь-якого виду пенсії особам які працюють в органі місцевого самоврядування та не має жодних виключень, в тому числі стосовно державних службовців.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-УІП неконституційним не визнавався, він є чинним та підлягає застосуванню.

Також представник відповідача зазначив що, позивачем пропущено строк звернення до суду із зазначеним позовом тому на підставі викладеного представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відмовити в повному обсязі.

Судом в судовому засіданні встановлено що, В 1997 року позивача ОСОБА_3 було обрано головою Новопільської сільської ради, останній обіймає цю посаду по теперішній час, тобто є посадовою особою місцевого самоврядування.

31 липня 2014 року, на підставі заяви ОСОБА_3, управлінням Пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області, правонаступником якого з 01 квітня 2016 року є Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було призначено ОСОБА_3 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2015 року виплату пенсії ОСОБА_3 було припинено, 30 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про поновлення виплати пенсії та отримав відповідь від Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року №10966/04/29, що в зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_3 обіймає посаду, яка дає право на призначення пенсії на умовах, передбачених Закону України «Про державну службу», виплата пенсії з квітня 2015 року припинена.

Заслухавши представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку що вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправним дії Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення з 01 червня 2015 року виплати ОСОБА_3 пенсії в раніше призначеному розмірі відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зобов'язання Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської відновити ОСОБА_3 з 01 червня 2015 року виплату раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити недоплачену суму пенсії, є необґрунтованими та не можуть бути задоволеними з наступних підстав;

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, за рахунок внесків до Пенсійного фонду України, що сплачуються відповідно до закону.

Таким чином, посадові особи органів місцевого самоврядування в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій.

У відповідності до ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше десяти років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 9 якого частину сьому статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються".

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Отже, під час розгляду даної справи застосуванню підлягає спеціальний закон, який регулює правовідносини пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців та прирівняних до них осіб - посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким є, зокрема, Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Враховуючи те, що з 1997 року позивача ОСОБА_3 обіймає посаду голови Новопільської сільської ради, по теперішній час є посадовою особою органу місцевого самоврядування, суд дійшов висновку, що Криворізьке північне об'єднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з урахуванням приписів Закону № 213-VIII правомірно не здійснювало позивачу виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

Посилання позивача на те, що починаючи з 01 червня 2015 року посада, на якій він працює, не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали, передбачені п.5 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року, підстави для призупинення виплати пенсій на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування., а тому підстави для невиплати йому пенсії відпали, суд вважає необґрунтованими, оскільки положення ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» чітко визначає, що підставою для тимчасової невиплати пенсії є період служби в органах місцевого самоврядування, а не право на призначення пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_3 є правомірними.

Керуючись ст. Конституцією України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII,, Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» ст. 8-12, 69, 71, 99, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні вимог за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Криворізького північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій та рішень суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з отримання копії постанови сторонами у справі а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, до Апеляційного Адміністративного суду Дніпропетровської області.

Суддя Т.І. Тимошенко