Справа № 802/1709/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

24 листопада 2016 р. Справа № 802/1709/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

без участі представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

15.11.2016 року до суду від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 надійшло клопотання за вх №25069 про зупинення провадження у справі №802/1709/16-а до винесення Конституційним судом України рішення за наслідками розгляду подання Верховного Суду України від 08 липня 2015 року щодо відповідності (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням ст.6, ч.1 ст.8, ч. 4 ст. 13, ст. ст. 21, 22, ч.ч.1, 4, 5 ст.41 Конституції України. Клопотання обґрунтовується тим, що за результатами розгляду конституційного подання правове регулювання суспільних відносин, пов'язаних із функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб в залежності від рішення Конституційного Суду України може змінитись, що свідчить про істотність результатів розгляду судом конституційної юрисдикції подання Верховного Суду України для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній адміністративній справі.

Представник позивача та позивач щодо заявленого клопотання заперечували та просили суд відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Інші учасники процесу в судове засідання не прибули.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши мотиви клопотання з якими пов'язуються підстави для зупинення провадження у справі, заслухавши пояснення представника позивача та позивача, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України із поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VІ зі змінами (далі Закон). Вважають, що Закон не відповідає вимогам статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин 1, 4, 5 статті 41 Конституції України. Свою позицію суб'єкт права на конституційне подання мотивує тим, що Верховна Рада України, прийнявши Закон, змінила підхід до системи гарантування вкладів фізичних осіб. Так, оскаржуваними положеннями Закону частину функцій щодо нагляду та регулювання діяльності неплатоспроможних банків, а також повноваження стосовно здійснення ліквідації банків передано від Національного банку України до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який наділяється "повноваженнями по суті регулювання банківської діяльності в Україні, тобто повноваженнями та функціями органу державної влади, яким за своєю суттю Фонд не є". Крім того, на думку автора клопотання, закріплені положеннями статті 52 Закону черговість і порядок задоволення вимог до банку призводять до порушення рівності прав вкладників та можуть створити ситуацію, за якої фізична особа (вкладник) протиправно позбавляється права власності на вклад.

Ухвалою Конституційного Суду України від 10.02.2016 у справі № 1-26/2016 відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України "Про Конституційний Суд України" Конституційний Суд України може визнати неконституційним правовий акт повністю або в окремій його частині.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Предмет розгляду справи за конституційним поданням Верховного Суду України стосується вирішення питання конституційності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VІ зі змінами.

Разом з тим, на даний час положення цього нормативно-правового акту є діючими та не визнані неконституційними повністю або в окремій його частині.

Отже, на сьогодні не існує невизначеності у питаннях правомірності наділення Фонду функціями щодо нагляду та регулювання діяльності неплатоспроможних банків, а також у питаннях повноважень Фонду стосовно здійснення ліквідації банків та відшкодування фізичним особам гарантованої державою суми вкладу, адже такі питання чітко регламентовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відтак, на переконання суду, рішення у вищевказаній справі, що розглядається в порядку конституційного судочинства, безпосередньо не впливає на можливість вирішення судом цієї адміністративної справи, а тому передбачених пунктом 3 частини 1 статті 156 КАС України підстав для зупинення провадження у даній справі немає.

Вичерпний перелік підстав для зупинення провадження міститься у ст. 156 КАС України. Дана стаття спрямована на те, щоб обставини, що об'єктивно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства у певній справі і мають об'єктивний характер, не вважалися такими, що тягнуть за собою порушення строків розгляду справи, встановлених Кодексом. Водночас вичерпний перелік підстав, які суд може застосувати з власної ініціативи для зупинення провадження, сприяє тому, щоб свавільно не створювалися перешкоди для доступу до суду.

Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України, на яку послався представник відповідача, зупиняючи провадження у справі, суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Отже для застосування даної правової норми необхідно настання наступних обставин: наявність спору в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; неможливість розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Таким чином, враховуючи положення ст. 156 КАС України, суд зупиняє провадження у справі лише у разі неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі до вирішення іншої запобігає постановленню суперечливих рішень у різних, але пов'язаних між собою справах.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує дії та прийняті щодо неї рішення та вважає їх протиправними внаслідок порушення відповідачем норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Судовим дослідженням є дії та рішення відповідача у правовідносинах, що вже мають місце.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що підстави для зупинення провадження по справі, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні. А відтак, у задоволенні поданого відповідачем клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 156, 165, 186, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Суддя./підпис/. ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: