Справа № 804/5155/16
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 р. Справа № 804/5155/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Гончарової Ірини Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Спектр А» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки акту перевірки щодо не підтвердження реальності здійснення операцій з постачальниками ТОВ «Каскад-56», ТОВ «Юммакс» у березні-травні 2015 року є хибними та необґрунтованими, а винесене на підставі таких висновків оскаржуване податкове повідомлення-рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судовому засіданні заявив клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідача проти позову заперечував, у запереченнях на адміністративний позов продублював зміст акту перевірки, зокрема, вказав, що за результатами проведеної перевірки та аналізу податкової звітності, встановлено невідповідність ТОВ фірми «Спектр А» критеріям, які дають право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а саме: у підприємства відсутні основні фонди та необоротні активи, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує у три рази суму податку, заявлену до відшкодування (Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2015рік надано з нульовими показниками) та відповідно за даними гр. 1 додатку 4 до податкової декларації з ПДВ за травень 2016 року залишкова балансова вартість необоротних активів на кінець звітного податкового періоду складає 0 грн.; відсутність даних у податковій звітності платника про здійснення операцій з вивезення товарів з митної території України у митному режимі експорту, питома вага яких протягом попередніх 12 послідовних звітних (податкових) періодів сукупно повинна становити не менше 40 відсотків загального обсягу поставок, так за даними гр.5 додатку 4 до податкової декларації з ПДВ за травень 2016 року питома вага експортних операцій протягом попередніх 12 послідовних звітних періодів у загальному обсязі постачання складає 0%. Проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що позивач просив про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Спектр А» зареєстровано як юридична особа та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
16.06.2016 р. ТОВ фірмою «Спектр А» подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за травень 2016 року, якою задекларовано від'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (рядок 16 декларації) 356894 грн., усього суму податкового кредиту (рядок 17 декларації) 772047 грн., суму від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно п.200-1.3 ст.200-1 на момент подання декларації - 504922 грн., та яка підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку - 234728 грн., яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 270194 грн.
Також до податкового органу ТОВ фірмою «Спектр А» подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації), якою визначено суму бюджетного відшкодування, визначену у декларації за травень 2016 року, - 234728 грн.
В період з 21.06.2016р. по 19.07.2016р. ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за травень 2016 року щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку ТОВ фірми «Спектр А».
За результатами перевірки 19.07.2016 року складено акт №2230/12-2/19305854 у висновку якого зазначено про встановлення наступних порушень:
п.200.4 «б» ст..200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на розрахунковий рахунок по декларації за травень 2016 року у сумі 234728 грн.
З акту перевірки №2230/12-2/19305854 вбачається, що вищенаведені висновки перевірки обґрунтовані наступним: не підтверджено реальність здійснення господарських взаємовідносин ТОВ фірми «Спектр А» з ТОВ «Каскад-56», ТОВ «Юммакс» у березні-травні 2015 року, оскільки у зазначених постачальників відсутні як виробничі потужності, так і достатня кількість кваліфікованого персоналу для здійснення господарської діяльності по виробництву дверей, блоків. Виступаючи «посередником» продукції ТОВ фірма «Спектр А», здійснює операції за якими бажає отримати виключно податкову вигоду шляхом відшкодування з державного бюджету податку на додану вартість. Метою укладення угод між ТОВ фірмою «Спектр А» та ТОВ «Каскад-56», ТОВ «Юммакс» є щтучне створення податкового кредиту з ПДВ. Вказані умови суперечать меті господарської діяльності підприємства та створюють обставини, за яких ТОВ «Спектр А» мало намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької та іншої економічної діяльності у вигляді відшкодування ПДВ. Неможливо відстежити використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, перевірити наявність відповідних складських приміщень для зберігання товару, не встановлено перевізника, який надає послуги ТОВ фірмі «Спектр А».
Правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із п.185.1 ст.185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податків, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 ст.187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Статтею 198 ПК України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).
Відповідно до п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Статтею 200 ПК України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цьогоКодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;
б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Отже, зі змісту норм Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) слідує, що необхідним первинним документом, який дає право платнику податків на формування податкового кредиту, є належним чином оформлена податкова накладна.
Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
- рух активів у процесі здійснення господарської операції.
- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).
Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі по тексту - Наказ № 88).
Відповідно до п. 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).
Згідно з п. 2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб'єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.
Із змісту статті 9 цього Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» також вбачається, що первинні документи обов'язково мають фіксувати факт здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Враховуючи зазначене вище, судом під час розгляду справи перевірені обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також обставини на підтвердження факту здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, зокрема шляхом установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
Перевіркою встановлено взаємовідносини ТОВ фірмою «Спектр А» з ТОВ «Каскад-56», ТОВ «Юммакс».
З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2016 р. між ТОВ фірмою «Спектр А» (покупець) та ТОВ «Юммакс» (постачальник) укладено договір поставки №3, згідно якого постачальник зобов'язується виготовити за заявкою покупця і передати у власність покупцеві товар (дверні блоки металеві протиударні вхідні в квартири). За умовами договору, товар постачається постачальником окремими партіями відповідно до заявок покупця. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця при передачі товару, що засвідчується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін в момент відвантаження товару зі складу постачальника.
Виконання умов договору підтверджено виписаними видатковими накладними №Ю6 від 19.05.2016р. на суму товару 715200,00 грн. (з ПДВ), №Ю5 від 18.05.2016р. на суму товару 146160,00 грн. (з ПДВ), №Ю2 від 18.04.2016р. на суму товару 547005,00 грн. (з ПДВ).
Товар отримано на підставі довіреності №15 від 18.05.2016р., №14 від 18.05.2016р., №10 від 15.04.2016р.,виписаними на ОСОБА_1.
Оплата товару здійснена безготівковим шляхом, згідно умов договору - за 100% передоплатою, що підтверджено платіжними дорученнями №5008 від 04.05.2016р., №5011 від 04.05.2016р., №5016 від 06.05.2016р., №4928 від 04.04.2016р..
21.09.2015 року між ТОВ фірмою «Спектр А» (дистрибьютор) та ТОВ «Каскад-56» (постачальник) укладено дистрибьюторський договір №/09, згідно якого постачальник зобов'язується передати товар (дверні блоки металеві протиударні вхідні), з наданням виключного права дистриб'ютору на продаж та просунення товару на території (Грузія). товар постачається окремими партіями у відповідності до заявок дистриб'ютора. Право власності на товар переходить від постачальника до дистриб'ютора при передачі товару, що засвідчується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін в момент передачі товару.
Виконання умов договору підтверджено виписаними видатковими накладними №КАС-000006 від 25.03.2016р. на суму товару 358700,00 грн. (з ПДВ), №КАС-000005 від 25.03.2016р. на суму товару 446959,98 грн. (з ПДВ).
Товар отримано на підставі довіреності №8 від 25.03.2016р., виписаною на ОСОБА_1.
Оплата товару здійснена безготівковим шляхом, згідно умов договору - за 100% передоплатою, що підтверджено платіжними дорученнями №4757 від 28.01.2016р., №4864 від 09.03.2016р., №4866 від 10.03.2016р..
В межах господарської діяльності ТОВ фірмою «Спектр А» як постачальником було укладено договір поставки №4/е від 02.03.2016р. з ТОВ «Рива» (Грузія, м.Тбілісі), предметом якого є постачання продукції (товару).
Також в межах господарської діяльності ТОВ фірмою «Спектр А» як постачальником було укладено договір поставки №3/э від 25.02.2016р. з ТОВ «Зоди Плюс» (Грузія, м.Тбілісі), предметом якого є постачання продукції (товару).
Також в межах господарської діяльності ТОВ фірмою «Спектр А» як постачальником було укладено договір поставки №105/LG від 21.04.2016р. з ТОВ «ЛАГИ ДИГОМИ» (Грузія, м.Тбілісі), предметом якого є постачання продукції (товару).
Фінансово-господарські операції за даним договором підтверджено рахунком-фактури №1/LG від 21.04.2016р. на суму 6732,60 дол.США, вантажно-митною декларацією №102110002/2016/012480 та міжнародною товарно-транспортною накладною.
В межах господарської діяльності ТОВ фірмою «Спектр А» як постачальником було укладено договір купівлі-продажу №102/э від 25.11.2015р. з ТОВ «ХУРО» (Грузія), предметом якого є постачання продукції (товару).
Встановленими під час розгляду справи обставинами підтверджено отримання позивачем від контрагентів ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс» товару на загальну суму 2214024,98 грн., а також їх використання у власній господарській діяльності - експортні операції. Отже, позивачем було повністю дотримано всіх вимог закону з реалізації права на податковий кредит, який було задекларовано у відповідній податковій декларації, а в подальшому позитивне значення якого було відображено як від'ємне значення різниці між сумою податкового кредиту та податкового зобов'язання з перенесенням від'ємного значення до суми яка підлягає відшкодуванню на рахунок платника у банку - 234728 грн..
Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи копіями первинних бухгалтерських документів.
Відповідачем також не було надано суду належних документальних доказів відсутності у ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс» спеціальної податкової правосуб'єктності на момент укладення і виконання вказаних спірних правочинів, зокрема того, що ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс» не були зареєстровані в якості платника податку на додану вартість або того, що його реєстрація платником податку на додану вартість була анульована у встановленому законом порядку.
Висновки суду засновані на результатах вивчення первинних документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, внаслідок чого спростовується висновок перевірки в частині відсутності реального здійснення господарської операції.
В свою чергу висновки перевірки щодо виявлених порушень по ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс» ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого порушення в частині завищення сум податкового кредиту, без будь-якого посилання на відсутність первинних документів або їх недоліки, та обґрунтовані наявною інформацією відносно ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс».
З приводу доводів відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних необхідно зазначити наступне.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку податкового кредиту платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників).
До того ж жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи є єдиними документами, які підтверджують факт поставки товару (надання послуг) від продавця (замовника) до покупця (виконавця).
Щодо встановлених в ході перевірки даних про можливу відсутність трудових та матеріальних ресурсів, то суд вважає необхідним зазначити наступне.
Порушення вимог податкового законодавства з боку контрагента чи третьої особи тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру такого доходу, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу про завищення суми податкового кредиту за господарськими відносинами з контрагентами ТОВ «Каскад-56» та ТОВ «Юммакс» є безпідставними.
Статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв'язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог до оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, які свідчать про обізнаність платника податків про зазначення його контрагентами недостовірних відомостей.
Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватися на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.
Проте, під час розгляду справи відповідачем таких доказів суду надано не було
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах "Інтерсплав проти України" (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Разом з тим, пунктом 200.5 ст.200 ПК України визначено, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:
були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);
мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).
Проте наявність причин, що виключають право ТОВ фірми «Спектр А» на отримання бюджетного відшкодування, визначені пунктом 200.5 ст.200 ПК України, відповідачем не доведено, таке підтвердження відсутнє і у матеріаліх справи.
Отже позивачем підтверджено право на отримання бюджетного відшкодування за період травень 2016 року, а також право на врахування такої суми від'ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період травень 2016 року у сумі 234728 грн.
Відтак, обставинами, встановленими під час розгляду справи, спростовано висновки перевірки про порушення позивачем п.200.4 «б» ст..200 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на розрахунковий рахунок по декларації за травень 2016 року у сумі 234728 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати слід розподілити відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Спектр А» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Спектр А» сплачений судовий збір у розмірі 3520,93 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) І.А. Гончарова