Справа № 646/10004/16-а
Суддя: Блага І. С.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ провадження 2-а/646/186/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.16 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря - Старікової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, яким вона просить:

-визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова про відмову в перерахунку та виплати пенсії державного службовця за віком,

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця від заробітку, згідно довідки про заробітну плату від 01.08.2016 року № 301, з якого сплачені внески в загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за роботу на державній службі, із збереженням 90% нарахування пенсії, на момент виходу на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії та здійснити відповідні витрати.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова та з 27.03.2010 року оримує пенсію. Пенсія була призначена відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», дія якого поширилась на органи і посадових осіб місцевого самоврядування, на час призначення пенсії. Пенсія була нарахована з посади заступника начальника управління освіти - начальника відділу загальної середньої, дошкільної та позашкільної освіти управління освіти Червонозаводської районної у м.Харкові ради у розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку з тим, що позивачеві при обчисленні пенсії не було враховано інші виплати, 09.08.2016 року вона звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку пенсії, надавши довідку № 301, видану 01.08.2016 року Управлінням освіти Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради, яка є правонаступником Червонозаводської районної у м.Харкові ради. В той же час, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 11.08.2016 року позивачеві було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213. В той же час, в у вищевказаному законі йдеться про порядок нарахування пенсії, а не про її перерахунок.

Позивач звернулась до суду з заявою, якою підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, крім того в матеріалах справи містяться заперечення проти вищевказаного позову, в яких зазначено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" з 27.03.2010 року як особа місцевого самоврядування. 09.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про перерахунок пенсії, надавши довідку про заробітну плату, яка видана Управлінням освіти Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради № 301 від 01.08.2016 року. Рішенням Управління від 11.08.2016 року відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, оскільки по вказаній довідці проводити перерахунок пенсії підстав немає, у зв'язку з тим, що п.5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до закону України "Про державну службу». У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Крім того, Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, який набрав чинності з 01.05.2016 року, перерахунок пенсії не передбачений взагалі. Тому відповідач вважає, що вказане рішення від 11.08.2016 року є законним.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 27.03.2010 року позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

09.08.2016р. позивач звернулася до відповідача з заявою здійснити перерахунок призначеної їй пенсії на підставі довідки, виданій Управлінням освіти Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради № 301 від 01.08.2016 року.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 11.08.2016р. позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії за її вищевказаною заявою з підстав внесення змін, внесених пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 та згідно з Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII з 01.05.2016 року перерахунок пенсії державного службовця не передбачений.

В той же час, пункт 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. № 865 "Про деякі: питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій", яким було встановлено порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям, виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015р. "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213 з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про дипломатичну службу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України".

Положеннями ст.90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

04 лютого 2003 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року №432-ІУ, яким внесено зміни до зазначеного закону та доповнено його статтею 37-1, якою визначено порядок і умови перерахунку пенсії державним службовцям. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР " Про оплату праці " (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Доводи пенсійного органу, які зазначені в їх запереченнях про те, що починаючи з 01.06.2015 р. і до законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються, а вже призначені - не перераховуються, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. за № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Між тим, пенсія позивачу призначена в 2010 року тобто, до внесення змін до Закону України "Про державну службу".

Вирішуючи питання про застосування Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих акті України щодо пенсійного забезпечення" у часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі викладеного, суд вважає помилковими доводи пенсійного органу про відмову в перерахунку пенсії про те, що пенсії в порядку та умовах, визначених на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213 з 01.06.2015 року, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожен рік роботи понад 10 років на державній службі пенсі збільшується на 1 відсоток, але не більше ніж на 90 відсотків.

Однак, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України "Про державну службу", положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" змін не зазнали.

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому вважає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно з приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ст. 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. В ст. 2 даного Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, компенсація за невикористану відпустку з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За змістом наведених норм слідує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, компенсацію за невикористану відпустку входять до системи оплати праці державного службовця, тому відповідачем безпідставно не включено для розрахунку пенсії позивача вказану суму.

Крім того, згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з урахуванням вказаної норми суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача, окрім задоволення позовних вимог, необхідно також скасувати рішення УПФУ в Червонозаводському району м.Харкова від 11.08.2016р., яким позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, що є підставою для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії державного службовця.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 11 серпня 2016 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова провести з 01.08.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, від заробітку, згідно довідки про заробітну плату, виданої Управлінням освіти Адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради № 301 від 01.08.2016 року, з якого сплачені внески в загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за роботу на державній службі, із збереженням 90% нарахування пенсії, на момент виходу на пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на час призначення пенсії та здійснити відповідні витрати.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова (ідентифікаційний номер 22682342, м.Харків, вул..Гольдбергівська, 15) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1., АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя І.С.Блага