Справа № 819/1392/16
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1392/16

23 листопада 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Твердохліб Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, довіреність № 5526/7/10-16/167 від 25.02.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи-громадянина ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 43971,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 43971,95 грн., який виник у зв'язку з несплатою узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності і повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік. Податковим органом вживались заходи для стягнення боргу, проте вищевказаний податковий борг відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по податку на доходи фізичних осіб в сумі 43971,95 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснивши, що сума податкового боргу, заявленого до стягнення, добровільно не сплачена платником податків та становить 43971,95 грн., податкове повідомлення-рішення боржником не оскаржувалося.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до статей 33,35 КАС України шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації. Проте, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв'язку: "за не запитом".

Відповідно до положень ч.11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про час, дату і місце розгляду справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) знаходиться на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податкові інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків та відповідно до ст.162 Податкового кодексу України є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа - резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, зі змінами і доповненнями (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Станом на 26.10.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 43971,95 грн., що включає 30531,76 грн. основного платежу, 7802,94 грн. штрафних санкцій та 5637,25 грн. пені. Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, та підтверджується довідкою про наявність податкового боргу (а.с.11), розрахунком суми позовних вимог (а.с.12), розрахунком пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов'язань (а.с.14).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Так, з 17.08.2015 року по 21.08.2015 року Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

Перевіркою встановлено факт неподання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані в 2014 році до податкового органу, та незадекларування доходу, отриманого ОСОБА_2 у другому кварталі 2014 року як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого ТзОВ "Факториногова компанія "Вектор Плюс", на суму 181031,53 грн. Внаслідок цього відповідачем не було задекларовано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 43971,95 грн. Вищевказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 28.08.2015 року № 179/19-18-17-02-23/НОМЕР_1 (а.с.21-24).

Згідно із п. 164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Оскільки згідно інформації ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", наданої податковому органу у листі від 15.07.2015 року № 15-07/2015 "Про надання відповіді на запит № 20934/19-18-17-07 від 09.06.2015 року" (а.с.15-16), ОСОБА_2 отримав додаткове благо від ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" в частині анулювання боргу в сумі 181031,53 грн., тому згідно з пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 розділу IV ПК України повинен був сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 30531,76 грн., зокрема, до суми отриманого додаткового блага в розмірі 12180 грн. (1218*10) застосовується ставка 15 відсотків - 1827,00 грн. (12180грн.*15%), та до суми отриманого податкового блага в розмірі 168851,53 грн. (181031,53-12180) застосовується ставка 17 відсотків - 28704,76грн. (168851,53*17%).

На підставі акту перевірки Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області 13.10.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_2, відповідно до якого відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на суму 38334,70 грн., що включає 30531,76 грн. основного платежу та 7802,94 грн. штрафних санкцій (а.с.19). Зазначене податкове повідомлення - рішення направлено на адресу відповідача, проте поштове повідомлення провернулося до податкового органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.19).

Згідно абзацу 3 ч.58.3 ст. 58 ПК України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим відповідачу.

Згідно підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, внаслідок несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, відповідачу нарахована пеня в сумі 5637,25 грн.

Сума податкового зобов'язання, яке було нараховано платнику податків податковим органом, відображена в інтегрованій картці платника по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с.26). Узгодженні суми грошових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу 14.12.2016 року Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області ОСОБА_2 виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 29486-23 (а.с.18), відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника станом на 13.12.2015 року становить 43971,95 грн., у тому числі за основні платежі: 30531,76 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 7802,94 грн., пеня: 5637,25 грн.

При цьому, з часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом, податковий борг відповідача виник у зв'язку з несплатою сум грошових зобов'язань, донарахованих контролюючим органом за результатами перевірки. Суми грошових зобов'язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

В ході розгляду справи доказів відсутності обов'язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь бюджету внаслідок втрати податковим повідомленням-рішенням та податковою вимогою юридичної дії внаслідок оскарження винесених контролюючим органом правових актів індивідуальної дії в судовому або позасудовому порядку або доказів відсутності податкового обов'язку внаслідок дефектів у формі, змісті правових підстав походження такого обов'язку сторонами до суду не подано, а судом в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі не виявлено.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідач податковий борг, який підтверджується матеріалами справи не сплатив, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області податковий борг в сумі 43971 (сорок три тисячі дев'ятсот сімдесят одна) гривня 95 (дев'яносто п'ять) копійок по платежу податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на розрахунковий рахунок № 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації 11010500.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.