Справа № 820/5198/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2016 р. № 820/5198/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Абоян І.І.

За участі представників сторін:

позивача - Глинського Г.Г.

представника відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом В ОСОБА_2 до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов'язати Київський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, внести відповідні зміни до актового запису № 107 від 31.08.1959 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, дата видачі 1 вересня 1959, НОМЕР_1, зареєстрованого у Покотилівській селищній Раді Харківської області, зазначивши в графі «національність матері» ОСОБА_4 «полька» замість «русская», тобто змінити у графі «національність матері» ОСОБА_4 слово «русская» на «полька»

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в актовому записі про його народження у графі відомості про мати зазначено національність матері "русская". Однак, заявник зазначає, що дані відомості не відповідають дійсності, оскільки за національністю мати позивача полька, факт належності його матері до національності «поляки» підтверджується різноманітними архівними довідками. З метою виправлення відомостей щодо своєї національності позивач звернувся до Київського районного в м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з письмовою заявою про внесення змін до актових записів. На згадану заяву відповідачем надано лист, яким фактично відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану у зв'язку із відсутністю передбачених законом підстав для зміни спірних відомостей. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач, Київський районний у м. Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Харківській області, у судове засідання свого представника не направив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, у яких зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у спосіб, визначений діючим законодавством та у межах наданих йому повноважень.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовних вимог, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, про що здійснено актовий запис №107 від 31.08.1959 р. З копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 вбачається, що батьками позивача є «ОСОБА_3», за національністю «украинец», та «ОСОБА_4», за національністю «русская» а.с.16

З метою виправлення відомостей щодо своєї національності позивач 18.05.2016 року звернувся до Київського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з письмовою заявою про внесення змін до актових записів.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду звернення позивача 20.07.2016 року відповідачем надано лист, яким фактично відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану у зв'язку із відсутністю в органів РАЦС повноважень змінювати національність, а лише виправляти відомості, у разі виявлення помилково внесених.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 6, ч.ч. 3, 4 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану в тому числі проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.1, 2.12 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за встановленою формою.

Так, із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що в актовому записі про народження матері позивача А НОМЕР_2 графа "національність" дитини не передбачена (а.с.17); у свідоцтві про укладення шлюбу батьків позивача НОМЕР_3 (а.с.18) розділ « національність» не передбачений.

Із дослідженого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану вбачається, що в актових записах про шлюб матері позивача № 153 від 08.02.1940 року, складеного Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області національність матері зазначена як "русская".

Розглядаючи вказаний спір, суд виходить з того, що предметом судового розгляду є правомірність рішень, дій та бездіяльності відповідача як суб'єкта владних повноважень, а не встановлення національності матері позивача.

Позивачем ані під час звернення до органу РАЦС, ані у ході судового розгляду не подано доказів на підтвердження того, що у спірних правовідносинах мало місце помилкове внесення до актових записів відомостей, які не відповідають дійсності. Долучені до матеріалів справи документи не містять доказів того, що реєстрація відомостей у актовому записі про народження позивача в частині зазначення національності матері, проведена всупереч волі або вільній згоди останньої. Зазначення національності матері вживається в іншому варіанті ніж "полька", а тому достовірно встановити цей факт, суд не може, як не може встановити і юридичного факту (належності до певної нації), які підлягають встановленню в порядку окремого провадження в межах цивільного судочинства.

Суд не заперечує право позивача на збереження або відновлення своєї національності, однак у цьому випадку відповідні обставини не можуть і не повинні встановлюватись адміністративним судом при оскарженні особою рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07.07.1995 року питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Частина друга статті 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позивач може звернутись в порядку цивільного судочинства із заявою пpо встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки правом встановлювати юридичні факти адміністративний суд не наділений. Така правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року у справі №6-10646св13.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до Закону України "Про національні меншини" від 25.06.1992 №2494-ХІІ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Отже, належність до тієї чи іншої нації визначається кожною особою на власний розсуд та належить до її особистих прав. Відповідно вирішення того до якої національності належить мати позивача є її індивідуальним правом і не може бути вирішено без її волевиявлення за заявою іншої особи.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.2, 11, 71,158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 30 листопада 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко