Справа № 807/920/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2016 рокум. Ужгород№ 807/920/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Cтенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства - представник Деяк І.П., представника позивача Геленича В.В. ,

відповідача: Управління Державної служби України з питань праці у Закарпатській області - представник Гончарук В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства до Управління Державної служби України з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2016 року, позивач - Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Державної служби України з питань праці (Держпраці) у Закарпатській області (далі - відповідач), якою просило суд: визнати протиправною та скасувати постанову першого заступника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика Василя Івановича від 07 липня 2016 року за № 07-15-020/267-118, згідно якої накладено на Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства штраф у розмірі 87 000,00 грн (вісімдесят сім тисяч гривень), відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, а саме: за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (а.с.4-6).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 07 липня 2016 року відповідачем прийнято постанову за № 07-15-020/267-118 відповідно до якої, на позивача накладено штраф у розмірі 87 000,00 грн. за недотримання мінімальних гарантій оплаті праці встановлених абзацом 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю, а саме: не проведення нарахування заробітної плати операторам очисних спору у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу у святкові дні, які визначені статтею 73 КЗпП України; не проведено нарахування заробітної плати операторам очисних споруд у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу у надурочний час, чим порушено вимоги статті 107 КЗпП України, тобто відносно шести найманих працівників - операторів очисних споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 тим самим, порушуючи вимоги законодавства щодо мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Позивач вважав, що його притягнуто до відповідальності безпідставно та оскаржувана ним постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню. В обґрунтування безпідставності такого рішення відповідача, позивач зазначав, що ним, не вчинено жодних дій в порушення вимог законодавства про працю. Рішенням виконавчого комітету Тячівської міської ради Закарпатської області від 10 березня 2016 року за № 56, затверджено тарифи з водопостачання та водовідведення у складі вартості яких входить і заробітна плата операторів очисних спору. Середньомісячна річна норма тривалості робочого часу, в тому числі оператора очисних споруд становить 166,2 години, тобто висновок відповідача про ту, що дані особи у травні місяці 2016 року працювали понаднормово є безпідставним і досягнутий без встановлення всіх обставин справи у їх сукупності. Працівники, які працювали в святкові та неробочі днів компенсували дані обставини наданим їм частиною 3 статті 107 КЗпП України правом на відпочинок в інший день за власним бажанням. Позивач також зазначив, що справа про притягнення до відповідальності останнього було розглянуто без участі представника такого, тобто в порушення вимог встановлених пунктом 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року за № 509.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги з мотивів наведених у позовній заяві та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів наведених у письмових запереченнях та просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, з огляду на наступне.

10 березня 2016 року, виконавчим комітетом Тячівської міської ради прийнято рішення за № 56, яким встановлено Тячівському виробничому управлінню житлово-комунального господарства скориговані тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення в розмірах6 водопостачання: для населення за 1 (один) куб.м. - 10,21 грн.; для бюджетних організацій за 1 (один) куб.м. - 11,29 грн.; інших організацій за 1 (один) куб.м. - 13,26 грн.; водовідведення: для населення за 1 (один) куб.м. - 4,24 грн.; для бюджетних організацій за 1 (один) куб.м. - 4,68 грн.; інших організацій за 1 (один) куб.м. - 6,11 грн.(а.с.9).

Згідно розрахунку прямих матеріальних витрат по очисним спорудам, основна заробітна плата оператора очисних споруд І розряду становить 8290,00 грн., середньомісячна тривалість робочого часу такого працівника 166,2 годин (а.с.10).

15 червня 2016 року, посадовою особою Управління Держпраці в Закарпатській області складено протокол за № 07-15-020/214 про адміністративне правопорушення. Останнім встановлено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення трудового законодавства за яке передбачено відповідальність за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема при перевірці встановлено порушення позивачем вимог статті 29 КЗпП України (не ознайомлено працівників з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективного договору); не проводилися на загальних зборах трудового колективу обговорення підсумків з виконання умов Колективного договору за 2014 та 2015 роки, чим порушено вимоги частини першої статті 19 КЗпП України, частини першої статті 15 Закону України "Про колективні договори та угоди"; тарифні ставки, посадові оклади кваліфікованих працівників встановлені підприємством на рівні законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати без встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), чим порушено вимоги статті 96 КЗпП України, частини третьої статті 6 Закону України "Про оплату праці"; начальником підприємства не надано докази про погодження з виборним органом від трудового колективу форми і системи оплати праці, чим порушено вимоги частини другої статті 97 КЗпП України, частини першої статті 15 Закону України "Про оплату праці"; підприємством не проводилося нарахування операторам очисних споруд у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу у святкові дні, які визначено статтею 73 КЗпП України, як святкові, чим порушено вимоги статті 107 КЗпП України; встановлено, що підприємство операторам очисних споруд не проводить нарахування у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу в надурочний час, чим порушено вимоги статті 106 КЗпП України; при перевірці бухгалтерської документації з нарахування та виплати заробітної плати за 2014-2016 року працівникам підприємство не провело нарахування і виплату індексації заробітної плати за 2014-2015 року, чим порушено вимоги частини шостої статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України "Про оплату праці"; при перевірці бухгалтерської документації з нарахування та виплати заробітної плати за 2016 року виявлено порушення терміну виплати поточної заробітної плати за другу половину місяця, виплата проведена після 7-го числа наступного за місяцем виплати, чим порушено вимоги частини першої та другої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 Закону України "Про оплату праці"; підприємством за час надання працівникам чергових основних щорічних оплачуваних відпусток не проводилась виплата заробітної плати та відпускних за три дні до початку відпустки, чим порушено вимоги частини четвертої статті 115 КЗпП України, статті 21 Закону України "Про відпустки"; виявлено, що при звільненні працівника виплату заробітної плати при відсутності спору про її розмір, підприємство не проводило в день звільнення, чим порушено вимоги частини першої статті 116 КЗпП України; підприємство за не виплату працівникові в день звільнення належних сум не проводило нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, чим порушило вимоги частини першої статті 117 КЗпП України; підприємством не розроблені в письмовій формі правила внутрішнього трудового розпорядку та відповідно не затверджені трудовим колективом за поданням власника або уповноваженого ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації або уповноваженими від трудового колективу, чим порушено вимоги статті 142 КЗпП України; керівник установи не створив умови для проведення на підприємстві атестації робочих місць, чим порушено вимоги пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" від 01 серпня 1992 року за № 442 (а.с.11-14).

07 липня 2016 року, Управлінням Держпраці у Закарпатській області прийнято постанову за № 07-15-020/267-118 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (а.с.15-17). Згідно останньої, встановлено, що позивач операторам очисних споруд не проводить нарахування заробітної плати у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу у святкові дні, які визначені статтею 73 КЗпП України, а також не проводить нарахування заробітної плати у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу в надурочний час, чим порушує вимоги статті 106 КЗпП України. Відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про оплату праці", норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні) встановлюється КзпП України та іншими актами законодавства України і є мінімальними державними гарантіями. Таким чином, відповідач в оскаржуваній постанові дійшов висновку, що позивач відносно шести найманих працівників (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.) порушує вимоги законодавства щодо мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Відповідач спираючись на вимоги абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України застосував до позивача за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці штраф у розмірі 87 000,00 грн., тобто у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідач - Управління Держпраці у Закарпатській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується згідно Положення про Управління Держпраці (далі - Положення), затверджене наказом Держпраці від 04.02.2016 №8 у новій редакції (а.с.44-50).

Пунктом 4 Положення Управління Держпраці встановлені покладені на нього завдання, зокрема: підпунктами 5 та 49 передбачено, що відповідач здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю та накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, уповноваженими посадовими особами відповідача 07 липня 2016 року прийнято постанову за № 07-15-020/267-118, якою притягнуто до відповідальності Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, тобто за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (а.с.15-17).

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про оплату праці», норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Перевіркою, проведеною відповідачем в період з 06 червня 2016 року по 15 червня 2016 року встановлено, що позивач не проводить нарахування заробітної плати операторам очисних споруд у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу в надурочний час, чим порушує ст.106 Кодексу законів про працю України (результати перевірки відображені в акті перевірки (а.с.51-62)).

Судом встановлено, що згідно табеля обліку використання робочого часу за травень 2016 року, оператори очисних споруд відпрацювали: ОСОБА_5 - 173 години; ОСОБА_6 - 179 годин; ОСОБА_7 - 165 годин; ОСОБА_8 - 165 годин; ОСОБА_10 - 165 годин (а.с.64).

Згідно додатку до листа Міністерства соціальної політики від 20 липня 2015 року за № 10846/0/14-15/13 норма тривалості робочого часу в годинах за травень 2016 року, розрахованої за календарем п'ятиденного робочого тижня з двома вихідними днями в суботу та неділю за однакової тривалості часу роботи за день впродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів становить 152,0 години.

Відповідно до вимог ст.61 Кодексу законів про працю України, на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях, а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержана встановлена для даної категорії працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51).

Згідно вимог пункту 12 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 19.04.2006р. за № 138 (далі - Методичні рекомендації), норма робочого часу за обліковий період визначається за календарем з розрахунку шестиденного робочого тижня, семигодинного робочого дня (чи відповідного скороченого дня) з урахуванням скороченого часу напередодні вихідних днів - до 5 годин і напередодні святкових днів і неробочих днів -на 1 годину. У порядку, встановленому в колективному договорі, норма робочого часу за обліковий період може визначатися за графіком п'ятиденного робочого тижня.

Отже, норма тривалості робочого часу в годинах за травень 2016 року, розрахованої за календарем п'ятиденного робочого тижня становить 152,0 години, а розрахованої за календарем шестиденного робочого тижня - 160, 0 годин. Отже: 3, 4, 5, 6 травня - 4 дні по 7 годин; 7 травня - 5 годин; 10, 11, 12, 13 травня - 4 дні по 7 годин; 14 травня - 5 годин; 16, 17, 18, 19, 20 - 5 днів по 7 годин; 21 травня - 5 годин; 23, 24, 25, 26, 27 травня - 5 днів по 7 годин; 28 травня - по 5 годин; 30, 31 травня - 2 дні по 7 годин, тобто, всього за травень - 160 годин.

Згідно абзацу 2 пункту 8 Методичних рекомендацій передбачено, що час, відпрацьований понад нормальну тривалість робочого часу, визначається як різниця між фактично відпрацьованим часом роботи згідно табелю обліку робочого часу та нормою тривалості робочого часу за обліковий період.

Пунктом 10 Методичних рекомендацій встановлено, що при підсумованому обліку робочого часу час, відпрацьований понад норму тривалості робочого часу за обліковий період, вважається надурочним і оплачується згідно зі ст.106 КЗпП України.

Отже, згідно табеля обліку використання робочого часу за травень 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 відпрацювали надурочні години. Підприємство не провело нарахування заробітної плати даним операторам очисних споруд у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу в надурочний час, чим порушило ст.106 Кодексу законів про працю України.

Проведеною перевіркою, також встановлено, що Тячівське виробниче управління житлово-комунального господарства не проводить нарахування заробітної плати операторам очисних споруд у подвійному розмірі годинної тарифної ставки за роботу у святкові дні, які визначені статтею 73 Кодексу законів про працю України, чим порушило вимог статті 107 Кодексу законів про працю України.

Так, згідно табеля обліку використання робочого часу за березень 2016 року встановлено, що 08 березня 2016 року (Міжнародний жіночий день) оператори очисних споруд відпрацювали ОСОБА_5 8 годин, ОСОБА_6 14 годин, ОСОБА_9 11 годин (а.с.63).

Також, згідно табеля обліку використання робочого часу за травень 2016 року 01 травня 2016 року (День міжнародної солідарності трудящих) оператори очисних споруд відпрацювали, ОСОБА_6 14 годин, ОСОБА_5 8 годин (а.с.64).

Згідно табеля обліку використання робочого часу за травень 2016 року 02 травня 2016 року (День міжнародної солідарності трудящих) оператори очисних споруд відпрацювали, ОСОБА_6 8 годин, ОСОБА_7 14 годин, ОСОБА_8 11 годин (а.с.64).

Згідно табеля обліку використання робочого часу за травень 2016 року 09 травня 2016 року (День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги) оператори очисних споруд відпрацювали, ОСОБА_7 8 годин, ОСОБА_10 14 годин, ОСОБА_5 8 годин, чим порушено вимоги ст.107 Кодексу Законів про працю України (а.с.64).

У відповідності до вимог статті 107 КЗпП України робота у святковий або неробочий день оплачується у подвійному розмірі або, за бажанням працівника, надається інший день відпочинку.

Згідно вимог статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів -представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Тобто, питання оплати праці за роботу у святкові та неробочі дні необхідно було вирішити за березень 2016 року - до 7 квітня 2016 року, а за травень 2016 року - до 7 червня 2016 року.

Таким чином суд звертає увагу на те, що у Тячівському виробничому управлінні житлово-комунального господарства відносно шести найманих працівників, а саме: операторів очисних споруд ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10. порушуються вимоги законодавства щодо мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - передбачена відповідальність у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року за № 509 із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України за № 55 від 03.02.2016 року (далі - Порядок накладення штрафів).

Відповідно до вимог частини 3 статті 265 КЗпП України, штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Згідно вимог пункту 2 Порядку накладення штрафів штрафи мають право накладати начальники територіальних органів Держпраці та їх заступники. Оскаржувана постанова про накладення штрафу за № 07-15-020/267-118 від 07.07.2016 року, винесена першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем, а отже визначеною Порядком уповноваженою посадовою особою.

Постанова про накладення штрафу за № 07-15-020/267-118 від 07.07.2016 року, винесена на підставі Акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування за № 07-15-020/267 (далі - Акт перевірки), виданого головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області за результатами перевірки суб'єкта господарювання Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства, що відповідає вимогам пункту 2 Порядку (а.с.15-17, 51-62).

В Акті перевірки головним бухгалтером Іванцюк Л.О. зазначено, що «заперечень та зауважень не маю». Акт перевірки підписаний начальником Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства Деяк І.П. та головним бухгалтером Іванцюк Л.О. Факт виявлених в Акті перевірки порушень встановлений і постановою Тячівського районного суду від 08 липня 2016 року (а.с.51-62, 68).

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку накладення штрафів про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно пункту 7 Порядку накладення штрафів - справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 Порядку накладення штрафів і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Про розгляд справи директор підприємства Деяк Іван Петрович був повідомлений 30 червня 2016 року телефонограмою, що підтверджується журналом реєстрації телефонограм Управління Держпраці у Закарпатській області, розшифровкою міжміських та міжнародних телефонних розмов, наданою Закарпатською філією ПАТ «Укртелеком», службовою запискою старшого інспектора Качій К.Е. від 30 серпня 2016 року (а.с.70-72) та не заперечувалося самим представником позивача Деяк В.П. в судовому засіданні

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов переконливого висновку про те, що постанова Управління Держпраці у Закарпатській області від 07.07.2016 року за № 07-15-020/267-118 винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року за № 509, та на підставі абзацу 4 частини другої статті 265 Кодексу Законів про працю України, а отже є законною і скасуванню не підлягає, як висновок, в задоволенні позовних вимог Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Тячівського виробничого управління житлово-комунального господарства до Управління Державної служби України з питань праці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 25 листопада 2016 року.

СуддяТ.В. Скраль