Справа № 299/1559/16-а
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року № 876/5900/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_2 та Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2016 року у справі за позовом членів територіальної громади села Підвиноградів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50 ОСОБА_34 ОСОБА_30, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 до Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправними дії (дії та бездіяльність) та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_58, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_59, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_60, ОСОБА_34, Г.А.Матій, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_61, ОСОБА_62, В.В.ОСОБА_63ОСОБА_28, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_64, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 звернулись в суд з адміністративним позовом до Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області (далі - Підвиноградівської сільської ради), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання протиправними дії (дії та бездіяльність) відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області та зобовязання відповідача прийняти рішення про затвердження проектів землеустроїв по відведенню ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області та надати їх у власність.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що рішенням Підвиноградівської сільської ради №604 від 07.09.2015 жителям с.Підвиноградів в тому числі і позивачам надано дозвіл на виготовлення проектів відводів земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, які знаходяться в межах населеного пункту с.Підвиноградів, мікрорайон «Севлюш». Після виготовлення ними проектів землеустроїв розпочались судові спори між Підвиноградівською сільською радою та окремими мешканцями села про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради, зокрема і рішення №604 від 07.09.2015р. В межах даного спору дію рішення сільської ради № 604 від 07.09.2015р. зупинено та заборонено Підвиноградівській сільській раді, до остаточного вирішення судової справи, вчиняти будь-які дії щодо розподілу земельних ділянок, яка в подальшому, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016р. вказані заходи забезпечення адміністративного позову скасовано. Впродовж квітня 2016р. державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадастру у Виноградівському районі Закарпатської області на підставі розроблених та погоджених проектів із землеустрою земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, у звязку з чим 26.04.2016р. позивачі у відповідності до положень ст. 118 Земельного кодексу України звернулись з колективним зверненням до Підвиноградівської сільської ради щодо розгляду та затвердження поданих ними проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» та надання їх у власність. 10.06.2016р. на сесії сільської ради розглядалось подане позивачами клопотання, однак рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність не прийнято. Позивачі, посилаючись на вимоги ст.ст.14,19,140 Конституції України, ст.ст.81,118,122 ЗК України, ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважають таку бездіяльність сільської ради протиправною, оскільки це порушує їх конституційні права на землю.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2016 року задоволено адміністративний позов повністю, оскільки суд погодився з доводами позивачів.

З таким рішенням не погодився відповідач - Підвиноградівська сільська рада та третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, які подали апеляційні скарги, за якими просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у скаргах, оскільки вважають оскаржувану постанову незаконною й такою, що не відповідає обставинам справи, і винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При тому доводи апеляційних скарг обґрунтовують тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до невмотивованого висновку щодо порушення відповідачем вимог земельного законодавства, а саме не розглянув у двотижневий строк звернення заявників на затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок. Проте такі звернення розглянуто на пленарному засіданні сесії сільської ради 10.06.2016 року, а саме відхилено заяви позивачів, оскільки дане питання не набрало відповідної кількості голосів депутатів.

Окрім цього апелянти вважають, що позов не підлягає до розгляду в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки існує спір про право на земельні ділянки.

Суд в порядку ст.60 КАС України задоволив клопотання прокуратури Закарпатської області та допустив до участі в розгляді даної справи з метою представництва інтересів територіальної громади в особі Підвиноградівської сільської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням 38 сесії УІ скликання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за №604 від 07.09.2015 року жителям села Підвиноградів у тому числі і позивачам надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території села Підвиноградів Винаградівського району для будівництва та обслуговування житлових, господарських будівель та споруд.

Сторона відповідача не заперечує тієї обставини, що позивачам в продовж квітня місяця 2016 року державним кадастровим реєстратором управління Держгеокадастру у Виноградівському районі, Закарпатської області на підставі розроблених та погоджених проектів із землеустрою земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери.

26.04.2016 року позивачі - члени територіальної громади с.Підвиноградів у відповідності до положень ст.118 Земельного кодексу України звернулись з колективним зверненням до Підвиноградівської сільської ради щодо розгляду та затвердження поданих ними проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів, Виноградівського району, Закарпатської області.

Відповідно до протокольного рішення УІІ сесії УІІ скликання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району від 10.06.2016 року рішення за вказаним зверненням щодо затвердження поданих жителями проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків не прийнято.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції прийшов до висновку, що суб'єкт владних повноважень - Підвиноградівська сільська рада Виноградівського району, розглядаючи звернення позивачів з приводу затвердження поданих жителями проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків вчинила бездіяльність з неприйняття рішення з даного питання.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що суд першої інстанції в зобов'язальній частині не може перебирати на себе повноваження органу місцевого самоврядування та узурпувати право депутатів самостійно доходити висновків щодо розгляду питань, віднесених до їх компетенції та порядку такого розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 33 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Реєстрація суб`єктів права власності на землю, реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі, видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею. Організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ОСОБА_65 вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно зі статтею 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України до повноважень сільських селищних, міських ради віднесено передачу земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_65 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За правилами частини 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 6 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Як передбачено частиною 13 статті 123 ЗК України, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Отже, статтями 122, 123 ЗК України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Так, зазначеними правовими нормами передбачено, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.4ст.123 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV (далі Закон № 858-IV) землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Відповідно до статті 22 Закону № 858-IV землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними та фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Відповідно до статті 30 Закону № 858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України та цим Законом.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що чинне законодавство передбачає певний порядок набуття права на землю громадянами, яким, зокрема, встановлено, що до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування належить розгляд питань щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки, затвердження проекту землеустрою, прийняття вмотивованого рішення за наслідком такого розгляду, а також передання у власність громадян земельних ділянок державної та комунальної власності.

Частиною восьмою ст.118 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зазначеною правової норми, а саме частини 6 статті 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як встановлено з матеріалів справи і цього не спростовує жодними доказами сторона відповідача, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачам, складений у відповідності до вимог законодавства України і погоджений у встановленому порядку, земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери, при цьому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою відповідачем прийнято у межах його компетенції та у відповідності до повноважень, визначених законом.

Частиною дев'ятою ст. 118 ЗК України додатково визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом першої інстанції встановлено і цього не спростовує сторона апелянта, що позивачами подано до відповідача 26.04.2016 року у відповідності до положень ст.118 Земельного кодексу України колективне звернення щодо розгляду та затвердження поданих ними проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів, Виноградівського району, Закарпатської області.

Протокольним рішенням УІІ сесії УІІ скликання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району від 10.06.2016 року, а саме на 45 день після колективного звернення щодо затвердження поданих жителями проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, винесеного на голосування, проект такого підтримало 8 депутатів, інші відповідно «проти» - 1, «утримались» - 6, «не голосували» - 1. Відповідно до регламенту сільської ради таке рішення вважається неприйнятим (відхиленим).

Досліджуючи протокол засідання УІІ сесії УІІ скликання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району від 10.06.2016 року необхідно зробити висновок, що відповідачем не наведено жодної з обставин, які б свідчили про невідповідність проекту вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також рішення сільської ради не містить підстав відмови.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, даною правовою нормою, на відповідача покладено обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність своїх дій, бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його права, однак ним не наведено жодної законної підстави для відмови у затвердженні технічної документації, в зв'язку з чим, на думку колегії суддів, відповідач вийшов за межі своїх повноважень та порушив основоположні принципи діяльності органу місцевого самоврядування, встановлені ст. 19 Конституції України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні будь-які законі обґрунтування щодо не затвердження проекту землеустрою позивачам.

Отже Підвиноградівською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області 10.06.2016 року вчинено протиправну бездіяльність стосовно не прийняття рішення щодо затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_58, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_59, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_60, ОСОБА_34, Г.А.Матій, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_61, ОСОБА_62, В.В.ОСОБА_63ОСОБА_28, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_64, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57.

Щодо обрання способу захисту порушеного права, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та відновити порушене право позивачів шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку визначеному законом.

Так, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом вказаної правової норми вбачається, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Зобов'язання судом відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою або відмову в такому є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стосовно твердження апелянтів про те, що спір у цій справі не є публічно-правовим, а тому, відповідно, не належить до юрисдикції адміністративних судів, то з цим не можна погодитись з огляду на нижченаведене.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Системний аналіз наведених норм права, що зазначені вище дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Отже, висновок у справі, що розглядається, предметом якої є дії з неприйняття рішення про затвердження проектів із землеустрою стосовно відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів, Виноградівського району, Закарпатської області, що відповідач при його винесенні здійснював владні управлінські функції, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Цей висновок співпадає з правовою позицією Верховного Суду України, висловленої в постановах від 19.01.2016 р. (справа №21-3690а15), 07.06.2016 р. ( справа №21-1341а16 ).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувану постанову необхідно скасувати в частині задоволення позовних вимог стосовно зобов'язання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області прийняти рішення про затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с.Підвиноградів, Виноградівського району, Закарпатської області та надати їх у власність позивачів та в тій частині прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2016 року у справі № 299/1559/16-а в частині зобовязання Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області прийняти рішення про затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с. Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області та надати їх у власність громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 Йосиповича, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50 ОСОБА_34 ОСОБА_30, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 та в тій частині прийняти нову постанову.

Зобов'язати Підвиноградівську сільську раду Виноградівського району Закарпатської області з урахуванням висновків даної постанови розглянути на найближчому пленарному засіданні сільської ради клопотання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 ОСОБА_29 ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50 ОСОБА_34 ОСОБА_30, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57 про затвердження проектів землеустроїв по відведенню земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, що знаходяться в мікрорайоні «Севлюш» с. Підвиноградів Виноградівського району Закарпатської області.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

ОСОБА_66

Повний текст виготовлено 29.11.2016р.