Справа № 444/2072/16-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2072/16-а
Провадження № 2-а/444/93/2016
УХВАЛА

судового засідання

29 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.

при секретарі Будзан Н. В.

з участю представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

третя особа ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради Львівської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_7 міської ради Львівської області № 39 від 05.11.2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_7 міської ради Львівської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_7 міської ради Львівської області № 39 від 05.11.2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 5 листопада 2015 року ОСОБА_7 міська рада Львівської області на сесії демократичного скликання розглянувши заяви громадян м. Жовкви «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо розробки проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у кварталі індивідуальної житлової забудови між вул. Зелена - Короленка у м. Жовкві» прийняла рішення № 39 в п. 10 - надати дозвіл гр. ОСОБА_8 на виготовлення технічної документації щодо розробки проекту відведення земельної ділянки площею 0,0822 га по вул. Героїв Майдану, 14 в м. Жовкві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач стверджує, що про рішення ОСОБА_7 міської ради № 39 від 05.11.2015 року він дізнався у серпні 2016 року. Копію рішення отримав 10.09.2016 року. Рішення, на його думку, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки згідно рішення ОСОБА_7 міської ради № 39 від 05.11.2015 року була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку гр. ОСОБА_4 площею 0,0822 га по вул. Героїв Майдану, 14 у м. Жовкві. Дана земельна ділянка є його городом і перебуває у його користуванні з 1962 року.

Заявляє, що з 1962 року в його користуванні перебуває земельна ділянка розміром 0,20 га., яка була надана йому для будівництва житлового будинку і городу. На даній ділянці ним був побудований будинок та господарські споруди. Будинок був збудований у 1966 році. Спірною земельною ділянкою він користуюся з 1962 року як городом. Отже, цільове призначення даної земельної ділянки було користування нею як городом тобто - сільськогосподарське призначення. Вважає, що відповідач безпідставно виділив дану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, змінивши її цільове призначення і виділив для будівництва та обслуговування будинку 3-й особі. Відповідач в своєму рішенні не вказує про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, не зазначає користувача даної земельної ділянки, який користувався нею більше 54 років, згоди ОСОБА_4 він не давав. Стверджує, що фактично діями відповідача його позбавлено городу, яким він користувався з 1962 року.

Заявляє, що жодної згоди на надання спірної земельної ділянки, якою користуюся як городом, ОСОБА_4 він не давав, ніяких заяв не підписував. Відповідач не вилучав дану земельну ділянку у нього і не змінював її цільове призначення.

Отже, вважає, що виділення відповідачем даної земельної ділянки, якою він користувався як городом більше 54 років, є незаконним та таким, що порушує його права та інтереси, а тому просить визнати незаконним та скасування рішення ОСОБА_7 міської ради Львівської області № 39 від 05.11.2015 року.

Позивач в судове засідання не зявився, однак його представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради Львівської області ОСОБА_3 заперечив проти позову, вважає, що рішення міської ради законне, оскільки в позивача немає правовстановлюючих документів на земельну ділянку, дана земельна ділянка є власністю ОСОБА_7 міської ради.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 проти позовних вимог позивача заперечили.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що третьою особою ОСОБА_9 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0822 га по вул. Героїв Майдану, 14 в м. Жовкві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:009:0177, що стверджується інформаційною довідкою 62544053 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.07.2016 року.

А тому суд поставив на обговорення питання про закриття провавдження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, як таку, що не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача заперечили проти закриття провадження у справі, представник відповідача, третя особа та його представник не заперечили щодо закриття провадження по справі.

Заслухавши думку представників позивача, представника відповідача, третьої особи та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

Відповідно до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Отже, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 11 листопада 2014 року № 21- 493а14, від 09 грудня 2014 року №21-308а14, які згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права та для всіх судів України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 62544053 від 01.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_9 оформлено право власності на земельну ділянку за адресою: Львівська область, Жовківський район, м. Жовква, вул. Героїв Майдану, 14, площею 0,0822 га.

Рішенням відповідача ОСОБА_7 міської ради Львівської області від № 39 від 05.11.2015 року, яке оскаржується позивачем, було саме надано дозвіл гр. ОСОБА_8 на виготовлення технічної документації щодо розробки проекту відведення земельної ділянки площею 0,0822 га по вул. Героїв Майдану, 14 в м. Жовкві для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Тобто позивач оскаржує рішення відповідача ОСОБА_7 міської ради на основі якого третьою особою ОСОБА_8 було оформлено вже право власності, а враховуюючи те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право, то дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У звязку із вище наведеним суд приходить до переконання, що провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 4, 17, п. 1 ч. 1 ст. 157 КАСУ, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 міської ради Львівської області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_7 міської ради Львівської області № 39 від 05.11.2015 року закрити у звязку із тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Копію ухвали вручити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАСУ, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зеліско Р. Й.