Справа № 813/3158/16
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року справа № 813/3158/16

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом, в якому з урахуванням заяв про зміну позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення атестування ОСОБА_1;

- визнати протиправними та скасувати результати атестування ОСОБА_1 у формі рішення (висновку) Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 15.09.2016 року, яким його визнано таким, що займаній посаді не відповідає через службову невідповідність і підлягає звільненню зі служби в поліції;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №315 о/с від 25.10.2016 року в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1, начальника ізолятора Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді начальника ізолятора Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з 28.10.2016 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилається на те, що 07.11.2015 року згідно наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУ НП у Львівській області) №53 о/с позивач призначений на посаду начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області з присвоєнням спеціального звання капітан поліції в порядку переатестування. Однак, у вересні 2016 року з невідомих йому підстав, без будь-якого належного попередження й обґрунтування, залучений для проходження чергового атестування поліцейських. За результатами проведеного атестування Атестаційною комісією №7 ГУ НП у Львівській області прийнято рішення (висновок), оформлене протоколом ОП №15.00035272.0034198 від 15.09.2016 року, про те, що позивач «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність». З таким рішенням (висновком) останній не погоджується, вважає його протиправним. Вказане мотивує тим, що атестування його як працівника поліції призначене за відсутності правових підстав, визначених чинним законодавством, та з порушенням періодичності залучення поліцейського до атестування. Що стосується процедури атестування, то зазначив, що така проведена з грубим порушенням вимог Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, та Закону України «Про Національну поліцію». Водночас вважає, що Атестаційна комісія №7 ГУ НП у Львівській області, приймаючи рішення про невідповідність його займаній посаді, упереджено розглянула атестаційний лист та рекомендувала звільнити зі служби в поліції через службову невідповідність. Окрім того, звернув увагу, що у висновку не відображено якими критеріями керувалась комісія при прийнятті такого рішення, а викладені у ньому обставини, такі як незнання законодавчої бази та незрозуміла мотивація, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. При цьому вказав, що згідно з атестаційним листом він характеризується позитивно, має достатній професійний рівень, та, на думку безпосереднього керівництва, відповідає займаній посаді. З огляду на наведене, вважає, що рішення (висновок) Атестаційної комісії №7 ГУ НП у Львівській області є необ'єктивним та протиправним, відтак, прийнятий на його підставі спірний наказ №315 о/с від 25.10.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції є також, як наслідок, протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Беручи до уваги вищенаведене, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача надійшло заперечення, в якому посилається на те, що п.9 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено скорочену процедуру прийняття на службу до поліції колишніх працівників органів внутрішніх справ, а добір на посади поліцейських передбачено та врегульовано статтею 52 цього ж Закону - за результатами проведення конкурсу на службу в поліції та/або зайняття вакантної посади або атестування поліцейського. Оскільки колишніх працівників органів внутрішніх справ прийнято без проведення атестування (за скороченою процедурою без належного відбору), їх було призначено на посади тимчасового штатного розпису. Разом з тим, зауважила, що до 17.11.2015 року не було жодного нормативного акта, який регулював порядок атестування поліцейських, у зв'язку з чим атестування працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в Національній поліції, в т.ч. і позивача, перед прийняттям їх на службу не проводилось. 11.02.2016 року, згідно з наказом ГУ НП у Львівській області №283, визначено провести атестування поліцейських ГУ НП у Львівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями, починаючи з 16.02.1016 року. На підставі цього наказу створено списки поліцейських, які підлягають атестуванню. Враховуючи мету атестації, викладену у преамбулі наказу ГУ НП у Львівській області №283 від 11.02.2016 року, вважає, що атестування позивача проводилось з підстав, передбачених усіма трьома пунктами ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію». За результатами пройденого тестування позивач отримав такі бали: знання законодавчої бази (професійний тест) - 28 з 60, загальні здібності та навички - 19 з 60. Поряд з тим, Атестаційною комісією №7 у складі 4 осіб проведено з позивачем співбесіду, результати якої оформлені протоколом ОП №15.00035272.0034198 від 15.09.2016 року. Під час проведення співбесіди комісією досліджені атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», та інформацію з відкритих джерел, що є у вільному доступі в мережі Інтернет. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення наявних документів, Атестаційною комісією №7 прийнято рішення більшістю голосів, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Звернула увагу, що у складі комісії були відсутні особи, які могли не об'єктивно та упереджено прийняти рішення, оскільки позивач не скористався правом перед проведенням співбесіди заявити відвід голові та членам атестаційної комісії у зв'язку з наявністю обставин, що викликають сумнів у їх безсторонності. Викладене свідчить про те, що атестування ОСОБА_1 проведено у межах, наданих ГУ НП у Львівській області повноважень, та у спосіб, який передбачений Законом України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465. Враховуючи вищенаведене, вважає, що звільнення позивача здійснено законно, підставно та обґрунтовано, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що позивач з 26.10.2009 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. 06.11.2015 року згідно наказу №854 о/с звільнений у запас Збройних Сил України у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 06.11.2015 року.

Наказом ГУ НП у Львівській області №53 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу», відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», позивача, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування, із 07.11.2015 року, призначено на посаду начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, присвоївши йому спеціальне звання «капітан поліції». Підстава: заява ОСОБА_1 від 07.11.2015 року.

Відповідно до наказу ГУ НП у Львівській області від 11.02.2016 року №283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року №1465, наказано, зокрема, керівникам відділів поліції, структурних і підпорядкованих підрозділів: 1) скласти списки поліцейських області, які підлягають атестуванню; 2) підготувати атестаційні листи на поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; 4) довести до поліцейських інформацію про час та місце проведення атестаційної комісії та забезпечити їх прибуття у разі необхідності.

На підставі зазначеного наказу проведено атестацію начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, капітана поліції, ОСОБА_1, що підтверджує відповідний атестаційний лист.

Атестування позивача проводилось Атестаційною комісією №7, створеною згідно з наказом ГУ НП у Львівській області №2071 від 05.09.2016 року «Про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області».

З рішення Атестаційної комісії №7 ГУ НП у Львівській області, оформленого протоколом ОП №15.00035272.0034198 від 15.09.2016 року, вбачається, що членами атестаційної комісії досліджено атестаційний лист та інші матеріали, що були зібрані на особу, яка проходить атестування, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма 1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. Окрім того, членами атестаційної комісії ОСОБА_1 були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, головою Атестаційної комісії №7 ГУ НП у Львівській області поставлено на голосування рішення, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке підтримано за результатами головування: за - 4, проти - 0. Висновок атестаційної комісії 15.09.2016 року внесено до розділу V атестаційного листа позивача та ознайомлено його із таким 20.09.2016 року.

На підставі висновку Атестаційної комісії №7 від 15.09.2016 року, наказом ГУ НП у Львівській області №315 о/с від 25.10.2016 року «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_1 /НОМЕР_2/, начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, з 27.10.2016 року звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» /через службову невідповідність/.

Під час розгляду справи суд встановив, що позивач не погоджується з включенням його до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки, на його думку, відносно нього були відсутні підстави для проведення атестування, передбачені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», також атестація його, як особи, яка пропрацювала на посаді менше одного року, не узгоджується з приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про професійний розвиток працівників». Крім того, позивач зазначає про порушення приписів Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, допущених Атестаційною комісією №7 ГУ НП у Львівській області під час його атестування, що виключає обґрунтованість та правомірність її рішення (висновку) про невідповідність займаній посаді та необхідність звільнення зі служби у поліції. Як наслідок, протиправним вважає і подальше виконання атестаційного листа, яке виразилось у виданні ГУ НП у Львівській області спірного наказу №315 о/с від 25.10.2016 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» /через службову невідповідність/.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне зазначити таке. За змістом ч.1 ст.13 та ч.1 ст.63 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський перебуває у службових відносинах із державою в особі центрального органу управління поліцією (територіального органу поліції), а тому належним відповідачем за позовною вимогою про скасування рішення (висновку) Атестаційної комісії №7 ГУ НП у Львівській області є орган поліції, керівник якого таку комісію створив, тобто, в даному випадку, ГУ НП у Львівській області.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

02.07.2015 року прийнято Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ, який, відповідно до преамбули, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно з п.1 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про Національну поліцію» набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) частини 7 статті 15 та частини 5 статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 01.01.2017 року. Закон України «Про Національну поліцію» опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту (ст.58 Закону України «Про Національну поліцію»).

Згідно з п.9 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 12 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема, полковник міліції - полковник поліції.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 26.10.2009 року. На підставі його особистої заяви від 06.11.2015 року прийнятий на службу в поліцію, підтвердженням чого є наказ №53 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу». При цьому, досліджуючи вказаний наказ, суд звертає увагу, що такий не містить жодних застережень про тимчасовість призначення позивача на посаду. Наведене свідчить про те, що відповідач визнав позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

До того ж, беручи до уваги положення п.9 р.XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Зазначена норма не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції. Та обставина, що при прийнятті позивача на службу в поліцію для нього не проводився конкурс на зайняття посади в поліції, не породжує для відповідача право проводити відповідний конкурс в подальшому, тобто для вже призначеного на посаду працівника.

Окрім того, варто відзначити, що при вирішенні питання про призначення на посаду, в контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських, Міністерство внутрішніх справ України не позбавлене повноважень здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (ст.47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (ст.50 Закону).

Таким чином, суд приходить до висновку, що видання наказу про призначення позивача на посаду поліцейського за його згодою свідчить про те, що такий відповідає вимогам до кандидатів на службу в поліції, встановленим ст.49 Закону України «Про Національну поліцію», а також не має відповідних обмежень, передбачених ч.2 ст.61 цього ж Закону.

Разом з тим, мету та підстави атестування поліцейських закріплено в ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до ч.1 цієї статті атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З системного аналізу вищенаведеної норми слідує, що мета атестування є незмінною, однак реалізується тільки у випадку необхідності вирішення питання призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Тобто, така не є самостійною підставою для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з підставами, визначеними у ч.2 аналізованої статті, перелік яких є вичерпним, адже проведення атестування без наявності таких підстав Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено.

Зі змісту наказу ГУ НП у Львівській області від 11.02.2016 року №283 «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» видно, що атестація проводилась з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач помилково розцінив мету атестування, закріплену у ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», як самостійну і достатню підставу для проведення атестування позивача, переслідуючи ціль визначення його відповідності займаній посаді. У той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що на момент прийняття вищезгаданого наказу були обґрунтовані сумніви щодо відповідності позивача займаній посаді або були наявні інші підстави для проведення атестації поліцейського, визначені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України від 12.01.2012 року №4312-VI «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня. Відповідно до ч.1 ст.12 цього ж Закону атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

З огляду на те, що позивач пропрацював на займаній посаді в ГУ НП у Львівській області менше одного року (прийнятий 07.11.2015 року), відповідно його атестування було протиправним.

Аналогічні положення в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 (далі - Інструкція), зокрема її п.3 р.І.

Згідно з ч.4 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Проте, всупереч вищенаведеному, наказ «Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» №283 від 11.02.2016 року, на який посилається відповідач, носить загальний характер та стосується невизначеного кола осіб, а тому не є рішенням про проведення атестування позивача у розумінні положень ч.4 ст.57 Закону. Наведене підтверджується також листом ГУ НП у Львівській області від 06.10.2016 року за підписом т.в.о. начальника Загарії Д.Д., в якому йдеться про те, що наказу (розпорядження) про включення ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, управління не видавало. Окрім того, зазначено, що у період проходження служби в ГУ НП у Львівській області службові розслідування відносно ОСОБА_1 не проводились, відомості, на підставі яких останній займаній посаді не відповідає, відсутні. Після призначення ОСОБА_1 на посаду начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, питання щодо призначення його на вищу посаду не вирішувалось.

Жодного іншого документа (переліку), який би визначав, що позивач підлягає атестації або що відносно нього буде проведено атестування, відповідач не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що атестування ОСОБА_1 проводилося без наявності відповідного рішення про проведення атестування та за відсутності підстав, визначених ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію». Як наслідок, всі подальші рішення, прийняті за наслідками такого атестування, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, судом не досліджуються доводи позовної заяви в частині визнання протиправними та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, оскільки атестування позивача, як встановлено судом, проведено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на його проведення.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього ж Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, виходячи з положень п.1 ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Абзацом 5 пп.10.4 п.10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року №7 встановлено, що задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати. Період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.

Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1, виданої ГУ НП у Львівській області, грошове забезпечення позивача на посаді начальника ізолятора Золочівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, без урахування обов'язкової сплати податку на доходи фізичних осіб (15%), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (6,1%) та військового збору (1,5%), за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню, становило: 11040,00 грн (кількість відпрацьованих днів - 61).

Однак, беручи до уваги відомості, закріплені в Листі Міністерства соціальної політики України від 20.07.2015 року №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік», кількість відпрацьованих робочих днів за період серпень-вересень 2016 року складає - 44. Відтак, середньоденна заробітна плата позивача становить 250,90 грн (11040,00 грн/44).

З урахуванням відомостей вищенаведеного Листа, за період з 28.10.2016 року по 22.11.2016 року, включаючи ці дні, позивач перебував у вимушеному прогулі 18 робочих днів. А тому, сума грошового забезпечення, що підлягає до відшкодування за час вимушеного прогулу, вирахувана шляхом множення середньоденного заробітку (250,90 грн) на число робочих днів за період вимушеного прогулу (18), становить 4516,20 грн.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», зобов'язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4516,20 грн, утримавши із нього при виплаті податок з доходів фізичних осіб, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та військовий збір.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

А відтак, суд дійшов висновку про допущення постанови суду в цих частинах до негайного виконання.

Щодо вимог про зобов'язання відповідача подати до суду звіти про виконання рішення (постанови), суд зазначає таке.

За нормами ч.1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, положеннями вказаної статті закріплено право саме суду встановлювати контроль за виконанням судового рішення і вирішувати у яких випадках належить подавати відповідний звіт. Більше того, така вимога не є способом захисту порушеного права та не належить до позовних вимог, які може містити адміністративний позов у силу ч.4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення атестування ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом ОП №15.00035272.0034198 від 15.09.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №315 о/с від 25.10.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» /через службову невідповідність /.

Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника ізолятора Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з 28.10.2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.10.2016 року по 22.11.2016 року включно в сумі 4516 (чотири тисячі п'ятсот шістнадцять) гривень 20 копійок, без урахування податків і зборів.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 28.10.2016 року та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі, до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту постанови складено в одному примірнику 28.11.2016 року.