Справа № 826/12292/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2016 року № 826/12292/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції у місті Києві
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, відмовляючи у погодженні статуту громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ», незаконно обмежив конституційні права громадян на об'єднання з метою досягнення спільних цілей із забезпечення безпечного життя громадян столиці.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що листи позивача про погодження (узгодження) установчих документів щодо створення громадського формування були розглянуті та були надані відповіді. Крім того, відповідач звертає увагу, що на обговорення та прийняття рішення про створення громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ» не було запрошено представників відповідача, хоча дане об'єднання планує в подальшій роботі та діяльності спільно співпрацювати із працівниками поліції.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року протоколом №1 загальних зборів про створення Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ» було прийнято рішення про створення Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ», затвердження статуту, обрання ОСОБА_1 головою формування та визначення особою, яка має право представляти формування у правовідносинах із державними органами (особами), підприємствами, установами, організаціями і вчиняти дії від його імені без додаткового повноваження, визначення ОСОБА_2 особою, яка має право представляти формування при здійсненні усіх реєстраційних дій.

15.04.2016 керівник штабу Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ» ОСОБА_1 подав до Головного управління Національної поліції у місті Києві лист від 15.04.2016 №01 «Про погодження (узгодження) установчих документів щодо створення громадського формування», в якому просив погодити (узгодити): рішення (протокол) про створення громадського формування та статут громадського формування.

Головне управління Національної поліції у місті Києві листом від 10.05.2016 №2240/125/19/10-2016 повідомило позивачу про недоцільність узгодження наданого статуту, оскільки відповідно до Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" у місті Києві діє Київське міське громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону, яке складається з 10 районних штабів, сформованих за територіальним принципом, загальною чисельністю 1884 членів громадського формування з охорони громадського порядку, а також 33 спеціалізованих загонів (це і по боротьбі з кримінальною злочинністю, зі злочинністю у сфері економіки, запобіганню квартирним крадіжкам, охороні довкілля та інші), створених для виконання окремо визначених завдань, яке приймає участь у забезпеченні охорони публічного порядку і безпеки разом із працівниками поліції. Також, в листі зазначено, що оскільки завдання Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ» ідентичні переліченим, то рекомендовано вступити до Київського міського громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

30.06.2016 позивач повторно звернувся до відповідача із проханням про погодження установчих документів Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ», оскільки напрями взаємодії суттєво відрізняються від тих, що існують в Київському міському громадському формуванні з охорони громадського порядку і державного кордону. Крім того, Київська міська рада не заперечувала проти створення даного громадського формування, за умови попереднього погодження установчих документів з Головним управлінням Національної поліції у місті Києві. Також, позивачем було зазначено, що нещодавно головою Національної поліції Хатією Деканоїдзе було створено робочу групу з напрацювання шляхів протидії крадіжкам автомобільного транспорту, до складу якої увійшли фахівці групи компаній ВЕНБЕСТ (лист від 30.06.2016 №02).

Головне управління Національної поліції у місті Києві листом від 06.07.2016 №4816/125/19/02-2016 повторно повідомило позивачу про недоцільність узгодження наданого статуту.

Вважаючи бездіяльність Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо не підтримання рішення про створення Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ» та не узгодження його статуту протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" громадяни України відповідно до Конституції України мають право створювати в установленому цим Законом порядку громадські об'єднання для участі в охороні громадського порядку і державного кордону, сприяння органам місцевого самоврядування, правоохоронним органам, Державній прикордонній службі України та органам виконавчої влади, а також посадовим особам у запобіганні та припиненні адміністративних правопорушень і злочинів, захисті життя та здоров'я громадян, інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, а також у рятуванні людей і майна під час стихійного лиха та інших надзвичайних обставин (далі - громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону).

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону можуть бути створені на засадах громадської самодіяльності як зведені загони громадських формувань, спеціалізовані загони (групи) сприяння Національній поліції та Державній прикордонній службі України, асоціації громадських формувань тощо.

Статтею 3 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" встановлено, що громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються і діють у взаємодії з правоохоронними органами, Державною прикордонною службою України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, додержуючись принципів гуманізму, законності, гласності, добровільності, додержання прав та свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, рівноправності членів цих формувань.

Координацію діяльності громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону здійснюють відповідно місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Повсякденна (оперативна) діяльність таких формувань організовується, спрямовується і контролюється відповідними органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України.

Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону не мають права займатися підприємницькою або іншою діяльністю з метою одержання прибутку.

Використання громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону України для виконання завдань, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно із статтею 15 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи цих органів, керівники підприємств, установ, організацій у межах своєї компетенції, а також громадяни сприяють громадським формуванням в охороні громадського порядку і державного кордону.

Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації в установленому порядку розглядають пропозиції громадських формувань щодо поліпшення стану громадського порядку і охорони державного кордону та вживають у межах своєї компетенції відповідних заходів.

Місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування спільно з органами Національної поліції, підрозділами Державної прикордонної служби України організовують діяльність громадських формувань з охорони громадського порядку та державного кордону шляхом залучення їх членів до проведення патрулювання та інших спільних заходів, проведення інструктажів та оперативного надання відповідної інформації, крім таємної, залучення їх членів до правового навчання та ознайомлення з формами та методами боротьби з правопорушеннями.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону проводять свою діяльність під контролем органів Національної поліції, підрозділів Державної прикордонної служби України шляхом:

1) спільного з поліцейськими, прикордонниками патрулювання і виставлення постів на вулицях, майданах, залізничних вокзалах, в аеропортах, морських і річкових портах, у місцях компактного проживання громадян, розташування підприємств, установ, організацій, навчальних закладів, а також у місцях можливої появи порушників кордону в межах району, що контролюється Державною прикордонною службою України, прикордонної смуги; участі в забезпеченні охорони громадського порядку під час проведення масових заходів, погоджених у випадках, передбачених законом, з виконавчими органами місцевого самоврядування;

2) проведення разом з прикордонниками огляду на маршрутах можливого руху порушників державного кордону, місць їх укриття, транспортних засобів, суміжної з державним кордоном місцевості з метою встановлення причин та умов перебування невідомих осіб;

3) участі у заходах правоохоронних органів, спрямованих на боротьбу з окремими видами правопорушень.

Згідно із статтею 4 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються на добровільних засадах за місцем роботи, навчання або проживання громадян.

Рішення про створення громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону приймається на зборах (конференціях) громадян. На збори можуть бути запрошені представники трудових колективів, навчальних закладів, правоохоронних органів, підрозділів Державної прикордонної служби України та громадськості. Громадські формування з охорони громадського порядку і державного кордону створюються у складі не менше ніж 10 осіб.

Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та правоохоронні органи надають всіляку допомогу та підтримку у створенні громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону.

Статтею 5 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" встановлено, що громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону діє на основі положення (статуту) про нього.

Положення (статут) узгоджується з керівництвом відповідного територіального органу Національної поліції, підрозділу Державної прикордонної служби України, а також виконавчого органу ради, на території якої діятиме це громадське формування.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону" громадське формування з охорони громадського порядку і державного кордону набуває статусу юридичної особи з дати його державної реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Для реєстрації громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону подаються рішення про його створення, підтримане відповідним органом Національної поліції чи підрозділом Державної прикордонної служби України, узгоджене з цими органами положення (статут), інформація про склад керівного органу, а також список членів формування.

Отже, нормами вищенаведеного Закону передбачено право громадян створювати громадські об'єднання для участі в охороні громадського порядку, які повинні діяти на основі статуту, що узгоджується з керівництвом відповідного територіального органу Національної поліції та виконавчим органом ради, на території якої діятиме це громадське формування. Крім того, без погодження (узгодження) статуту громадського формування неможлива державна реєстрація такого формування, відповідно таке громадське формування не набуде статусу юридичної особи та не зможе здійснювати свою діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листами від 15.04.2016 №01 та від 30.06.2016 №02 звертався до Головного управління Національної поліції у місті Києві з проханням погодити (узгодити) установчі документи Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ»: рішення (протокол) про створення громадського формування та статут громадського формування.

В свою чергу, Головне управління Національної поліції у місті Києві листами від 10.05.2016 №2240/125/19/10-2016 та від 06.07.2016 №4816/125/19/02-2016 повідомило позивачу про недоцільність узгодження наданого статуту.

Тобто, відповідач відреагував на звернення позивача від 15.04.2016, від 30.06.2016 та вчинив дії шляхом відмови позивачу у погодженні (узгодженні) установчих документів Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ», а не бездіяльність, яка являє собою пасивну поведінку.

Суд звертає увагу на ту обставину, що позивач, маючи можливість вчинити відповідні дії на захист своїх прав, не скористався відповідним правом та не оскаржив відмову Головного управління Національної поліції у місті Києві у погодженні (узгодженні) установчих документів Громадського формування з охорони громадського порядку «ВЕНБЕСТ-СТОЛИЦЯ», оформлену у вигляді листів від 10.05.2016 №2240/125/19/10-2016 та від 06.07.2016 №4816/125/19/02-2016.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов