Справа № 2а-7365/11/2670
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 червня 2011 року 14:10 № 2а-7365/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В.,
розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі м.Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Буд Комплект"
про стягнення заборгованості у розмірі 1 375,90 гривень,-
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі м. Києва (далі -позивач, ДПІ у Дніпровському районі м. Києва) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Гарант Буд Комплект (далі -відповідач, ТОВ «Гарант Буд Комплект») про стягнення суми податкового боргу на суму 1375,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем на порушення вимог Податкового кодексу України не було сплачено суму штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за несвоєчасне подання податкових декларацій. Вжиті податковим органом заходи по стягненню цієї суми не призвели до позитивного результату, що стало підставою для звернення до суду з метою примусового стягнення коштів з рахунків платника податків відповідно до п. 20.1.18 ст. 20, п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 травня 2010 року відкрито скорочене провадження у справі, враховуючи пред'явлення позивачем вимоги, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 3 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачу було встановлено строк до 25 червня 2011 року для подання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову.

Ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі направлялась ТОВ «Гарант Буд Комплект»за наявною у матеріалах справи адресою, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців та відповідно до ч. 3 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України вважається врученою відповідачу.

У строк, встановлений ч. 3 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не подав до канцелярії суду заперечення проти позову або заяви про визнання позову. Враховуючи вищенаведене, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Буд Комплект»(код за ) зареєстроване Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 05.02.2004 року та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Дніпровському району м. Києва, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 28.01.2011 року № 8477236 та довідкою про взяття на облік як платника податків форми № 4 -ОПП від 18.12.2009 року № 14599/14/29-09017.

Станом на день розгляду спору у відповідача згідно з обліковою карткою платника податків обліковується заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 1675,90 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення - рішення від 03.11.2010 року № /20, яким відповідачу були нараховані штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2010 року ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності подання відповідачем податкової звітності, про що складено Акт № 7825-15/32771253 від 13.10.2010 року (далі - Акт перевірки).

Вказаним Актом перевірки встановлено, що відповідачем не було подано податкові декларації по податку на додану вартість за листопад 2009 року, грудень 2009 року, січень 2010 року, лютий 2010 року, березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року, липень 2010 року та серпень 2010 року.

03 листопада 2010 року на підставі вказаного Акту перевірки ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було винесено податкове повідомлення - рішення № /0, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1700,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі підпункту 17.1.1. пункту 17.1. статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181 - III (далі -Закон № 2181 - III), яким передбачається накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за несвоєчасне подання або не подання звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказане податкове повідомлення - рішення було направлено на адресу відповідача поштою, однак повернуто поштовим відділенням з відміткою про відсутність адресата за місцезнаходженням, у зв'язку з чим розміщене податковим органом на дошці податкових оголошень, про що складено акт № 2160 від 16.11.2010 року.

Нарахована сума штрафних (фінансових) санкцій була погашена відповідачем частково - у розмірі 24,10 грн. за рахунок існуючої переплати, сума заборгованості становить 1 675,90 грн. (згідно виписки зі зворотного боку облікової картки станом на 31.12.2010 року).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пред'явлено вимогу про стягнення частини вказаної заборгованості -у розмірі 1 375,90 грн.

Враховуючи те, що податкове зобов'язання у відповідача виникло у період, коли був чинним Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. № 2181 - III, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів, порядок стягнення податкового боргу та порядок вжиття контролюючим органом заходів з метою погашення платниками податків податкового боргу, судом при вирішенні даної справи застосовуються норми вказаного Закону.

Відповідно до п. 5.2.1. пп. 5.2. ст. 5 Закону № 2181 - III податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2. та 4.3. статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. пункту 5.2. Закону № 2181 - III (апеляційне узгодження податкового зобов'язання).

Виходячи з положень пп. 5.2.2., пп. 5.2.4. п. 5.2. ст. 5 Закону № 2181 - III у випадку оскарження рішення податкового органу про нарахування податкового зобов'язання в адміністративному або судовому порядку, такі зобов'язання вважаються узгодженими у день закінчення, відповідно, процедури адміністративного оскарження або у день набрання законної сили рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення № /0 від 03.11.2010 року відповідачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалось.

Отже, податкове зобов'язання, визначене вищевказаним повідомленням -рішенням, вважається узгодженим з моменту його вручення платнику податків, до чого прирівнюється розміщення повідомлення -рішення позивачем на дошці податкових оголошень.

Відповідач повинен був самостійно сплатити суму нарахованого податкового зобов'язання протягом 10 днів з моменту отримання податкового повідомлення (абз. 3 п.п. 5.3.1. Закону № 2181 - III), однак вказаний обов'язок не було виконано відповідачем в добровільному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з дотриманням вимог пунктів 6.2.1., 6.2.3. пункту 6.2. статті 6 Закону № 2181 - III надсилав на адресу відповідача податкову вимогу № 1/3391 від 03.12.2010 року, яка була повернута поштовим відділенням у зв'язку із неможливістю вручення.

Вказана податкова вимога була розміщена податковим органом на дошці податкових оголошень, що підтверджується Актом про неможливість вручення податкової вимоги платнику податків № 16 від 22.02.2011 року.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування вищенаведених доводів позивача, в тому числі доказів погашення податкового боргу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року № 509 -XII одним з завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Однією з функцій державних податкових інспекцій є звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами (п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2011 рік»від 23.12.2010 року № 2857 -VI податки і збори (обов'язкові платежі), які справлялись до 1 січня 2011 року та не встановлені Податковим кодексом України як загальнодержавні і місцеві податки та збори, включаючи розстрочені і відстрочені суми грошових зобов'язань, суми податкового боргу з урахуванням штрафних санкцій та пені, що опубліковувалися станом на 31 грудня 2010 року, і суми, донараховані за актами перевірок, за цими податками і зборами (обов'язковими платежами), сплачуються платниками податку за правилами, встановленими відповідними законодавчими актами України, або стягуються у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності -шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 93.5 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 20.1.8 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи те, що вжиті позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до позитивного результату (погашення податкового боргу), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158 - 162, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Буд Комплект» (, адреса: 02105, м. Київ, вул. Тампере 11-А) на користь Державного бюджету України (УДК у Дніпровському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077906, Банк одержувач ГУ УДК у м. Києві, МФО 820019, р/р 0005) суму заборгованості у розмірі 1375,90 гривень (одна тисяча триста сімдесят п'ять грн. 90 коп.).

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.В. Патратій