Справа № 805/3287/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

23 листопада 2016 року Справа № 805/3287/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб'єва І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування повідомлення про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за № 2 від 23 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування повідомлення про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за № 2 від 23 серпня 2016 року.

Ухвалою суду від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

Разом із адміністративним позовом ОСОБА_1 заявив клопотання щодо забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії повідомлення про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру стосовно ОСОБА_1 за № 2 від 23 серпня 2016 року.

Також просив заборонити державним органам вчиняти будь - які дії на підставі повідомлення № 2 від 23 серпня 2016 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову необхідно для недопущення порушення прав та інтересів. Просив суд задовольнити клопотання.

Згідно з частинами першої та третьої статті 118 КАС України, клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Розглянувши подане позивачем клопотання про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з такого.

Під час вирішення заявленого клопотання суд виходить з того, що інститут забезпечення позову покликаний гарантувати виконання постанови адміністративного суду і спрямований на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

За приписами частини першої статті 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 117 КАС України адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з пункту 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 117 КАС України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік способів забезпечення позову є вичерпним.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача, виходячи з такого.

Частиною дев'ятою статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" передбачено, що перевірка достовірності зазначених у декларації відомостей здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, визначеному цим органом.

Частиною десятою вказаної статті встановлено, що в разі встановлення за результатами передбачених цією статтею перевірок ознак правопорушення уповноважений підрозділ письмово повідомляє керівнику відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, його апарату, органу місцевого самоврядування, юридичної особи публічного права та спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, письмово повідомляє про це спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Також в пункті 10 Порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 2015 року № 333, зазначено, що отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

Згідно п. 16 цього Порядку у разі встановлення під час перевірки розбіжностей між відомостями, зазначеними в декларації, та наявною податковою інформацією, контролюючий орган, який проводить перевірку, повідомляє про них суб'єкта декларування у письмовій формі з метою отримання письмових пояснень причин виникнення розбіжностей та/або копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Суб'єкт декларування не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання відповідного запиту контролюючого органу, який проводить перевірку, надає письмове пояснення щодо таких розбіжностей та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування під час підготовки висновку.

За приписами пунктів 17 - 19 даного порядку висновок і повідомлення підписуються керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку. Факсимільне відтворення підпису керівника (або особи, яка виконує його обов'язки) контролюючого органу не допускається.

Повідомлення не пізніше ніж на третій день з дня реєстрації висновку надсилається спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Рішення, дії чи бездіяльність контролюючих органів щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, можуть бути оскаржені в судовому порядку.

З доданого позивачем до позовної заяви повідомлення від 23 серпня 2016 року №2 вбачається, що контролюючим органом проінформовано Луганський окружний адміністративний суд про встановлення під час здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що повідомлення контролюючого органу щодо встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, має лише інформативно-доповідний характер, та надсилається органу, в якому працює суб'єкт декларування, для вжиття відповідних заходів, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

При цьому, суд зазначає, що саме висновок контролюючого органу, складений останнім за результатами проведення перевірки достовірності відображених суб'єктом декларування даних у декларації про майновий стан, є правовим актом індивідуальної дії в розумінні приписів КАС України, який встановлює певні правові наслідки, та може бути предметом оскарження в якості рішення суб'єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства.

А повідомлення не має самостійного правового значення та само по собі не створює для позивача негативних правових наслідків.

Це означає, що дія повідомлення не може бути зупинена, оскільки таке повідомлення не спричиняє правових наслідків та не змінює права та обов'язки суб'єктів відповідних правовідносин.

Також суд зазначає, що прохання позивача заборонити усім державним органам вчиняти будь - які дії на підставі повідомлення не може бути реалізована за відсутності чітко окресленого кола суб'єктів заборони.

З викладеного вбачається, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.49, 51, 71, 117, 118, 133, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили ухвалою за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Аляб'єв І.Г.