Справа № 754/6319/16-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/6319/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Галась І.А. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сич О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року позивач - ОСОБА_4, звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 04 квітня 2016 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не правильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач з 1999 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

04 квітня 2016 позивач, через свого представника, звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 15 квітня 2016 року №1627/09Б-18 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивачу, що він перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та надало розрахунок розміру призначеної йому пенсії.

Вважаючи, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній на час вирішення справи, встановлено , що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який діяв на час призначення позивачу пенсії, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 0 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Водночас, згідно із статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Крім того, приписами статті 53 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

З листа відповідача від 15 квітня 2016 року №1627/09Б-18 та наявних в матеріалах справи витягів із особового рахунку позивача, копій заяв про призначення/перерахунок пенсій, розпоряджень про призначення/перерахунок пенсій, убачається, що розмір пенсії позивачу розраховано відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та складається із основної пенсії згідно статті 27 Закону, доплати за понаднормовий стаж відповідно до статті 28 Закону, додаткової пенсії ЧАЕС відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підвищення у зв'язку із ростом середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком відповідно до статті 42 Закону, доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №327 від 23 квітня 2012 року.

Тобто, позивач отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", водночас, її було призначено на підставі статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням додаткової пенсії відповідно до статті 53 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується протоколом №26156 від 16 вересня 1999 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач помилково вважає, що отримує пенсію як ліквідатор аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 53 Закону України " Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", тоді як на справді він отримує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ".

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що судом не встановлено допущення з боку відповідача порушень прав, свобод та інтересів позивача, підстави для задоволення позовних вимог у суду відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.11.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.