Справа № 825/1604/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1604/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Чернігівської митниці ДФС на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року адміністративний позов приватного підприємства «Семенівська мануфактура» до Чернігівської митниці ДФС про скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови задоволено повністю, скасовано рішення Чернігівської митниці ДФС від 14 липня 2016 року №102000010/2016/000181/2, №102000010/2016/000182/2 та картки відмови Чернігівської митниці ДФС №102000010/2016/000183, №102000010/2016/000184.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем документально не підтверджені числові значення складових митної вартості, у зв'язку з чим метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, неможливо було застосувати, як неможливо було застосувати і другий-п'ятий метод визначення митної вартості, крім резервного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПП «Семенівська мануфактура» (покупець) та CHANGXING ВАІТЕ IMPORT AND EXPORT CO. LTD (постачальник) 10 вересня 2014 року укладено контракт №BASM10/09/14, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцю за заявкою покупця товари в асортименті. Покупець зобов'язується оплатити товар згідно умов даного контракту. Постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під заставою, не під арештом, не є предметом позовів третіх осіб (п.1 контракту).

За умовами п.2 контракту загальна кількість і асортимент товару, що поставляється складається з товарних партій, кількість яких визначається в рахунку-фактурі на кожну поставку.

Поставка товару по даному контракту здійснюється у повній відповідності з «Інкотермс-2010». Умови поставки визначаються та узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та зазначаються в рахунку-фактурі (п.3 контракту).

Відповідно до п.4 контракту ціна за одиницю товару узгоджується та визначається в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту.

Згідно п.5 контракту оплата товару здійснюється банківськими переказами на рахунок постачальника, зазначений у даному контракті. Сторони домовились, що оплата товару здійснюється на наступних умовах: сума передплати згідно рахунку-фактурі про передплату, залишок суми від повної вартості партії оплачується протягом 3 місяців з фактичної дати поставки.

Згідно додаткової угоди №16 від 13 листопада 2015 року до вказаного контракту, сторони домовились, що вантажовідправником буде виступати SHAOXING KEQIAO CHONGHAI TEXTILE CO. LTD.

Для митного оформлення товару митним брокером позивача подано до оформлення митні декларації від 14 липня 2016 року №102110001/2016/201528 та №102110001/2016/201531 із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною контракту, до яких додано наступні документи:

- міжнародні автомобільні накладні (CMR) №3706, №0030 від 12 липня 2016 року;

- коносаменти №MSCUYR337356 від 31 травня 2016 року та №MSCUYR355135 від 08 червня 2016 року;

- некласифікований комерційний документ - платіжне доручення №79 від 03 лютого 2016 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №90574 від 24 травня 2016 року та №90585/6 від 30 травня 2016 року;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт про оцінку майна №05-04/07/135 та №05-04/07/132 від 13 липня 2016 року;

- розрахунок ціни (калькуляція) №BTCN2016274/01 від 10 червня 2016 року та №BTCN2016286/01 від 20 червня 2016 року;

- рахунок-фактура (інвойс) №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN2016286 від 03 червня 2016 року;

- пакувальний лист №б/н від 28 травня 2016 року та №б/н від 03 червня 2016 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №14 від 13 жовтня 2015 року, №6 від 19 червня 2015 року, б/н від 01 серпня 2014 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) BASM10/09/14 від 10 вересня 2014 року;

- договір про надання послуг митного брокера №20/10-14/02 від 20 жовтня 2014 року;

- договір (контракт) про перевезення №11-11/ЮГ від 11 листопада 2015 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2761 від 31 травня 2016 року;

- декларація про походження товару №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN2016286 від 03 червня 2016 року;

- інший некласифікований документ №1/BTCN2016274 від 01 червня 2016 року та №1/BTCN2016286 від 10 червня 2016 року;

- акт про зважування вантажів №1 від 09 липня 2016 року та №6 від 24 червня 2016 року;

- акт фізичного огляду №б/н від 13 липня 2016 року та №б/н від 134липня 2016 року;

- видаткова накладна №274 від 26 травня 2016 року та №286 від 03 червня 2016 року;

- відвантажувальна спец. №BTCN2016274 від 31 травня 2016 року та №BTCN2016286 від 08 червня 2016 року;

- комерційна пропозиція №В-11000 від 25 вересня 2015 року;

- листи №272 від 13 липня 2013 року, №10.001/14.06 від 14 червня 2016 року, №11.001/14.06 від 14 червня 2016 року, №9.001/14.06 від 14 червня 2016 року, №BASM2016/39 від 09 червня 2016 року, №BTCN2016274/13 від 13 червня 2016 року, №BTCN2016274/14 від 14 червня 2016 року, №BTCN2016274/15 від 15 червня 2016 року, №BTCN2016274/28 від 28 травня 2016 року та №273 від 14 липня 2013 року, №10.001/22.06 від 22 червня 2016 року, №11.001/22.06 від 22 червня 2016 року, №9.001/22.06 від 22 червня 2016 року, №BASM2016/43 від 23 червня 2016 року, №BTCN2016286/20 від 20 червня 2016 року, №BTCN2016286/21 від 21 червня 2016 року, №BTCN2016286/22 від 22 червня 2016 року, №BTCN2016286/3 від 03 травня 2016 року;

- прайс лист №4218 від 23 травня 2016 року та №DF8974-9 від 01 червня 2016 року;

- копія митної декларації країни відправлення №18740257 від 30 травня 2016 року та №18826761 від 06 червня 2016 року;

- інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №1/1-0-0-0/1.3/00/1/3/1 від 14 липня 2016 року.

За результатами розгляду поданих позивачем документів, митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів від 14 липня 2016 року №102000010/2016/000181/2 та №102000010/2016/000182/2.

В графі 33 вказаних рішень зазначено обставини прийняття та джерела, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, зокрема, що звіти про оцінку майна від 13 липня 2016 року №05-04/07/135 та №05-04/07/132 подані в неповному обсязі та не дають можливості перевірити ціноутворення, калькуляція собівартості на товари від 10 червня 2016 року №BTCN2016274/01 дійсна на період з 07 березня 2016 року по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 28 травня 2016 року згідно інвойсу від 28 травня 2016 року №BTCN2016274, а надана калькуляція собівартості на товари від 20 червня 2016 року №BTCN2016286/01 дійсна на період з 07 березня 2016 по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 03 червня 2016 року згідно інвойсу від 03 червня 2016 року №BTCN2016286, прайс-листи від 24 травня 2016 року №90574 та від 30 травня 2016 року №90585/6 не містять інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюються дані цінові пропозиції, перевірити перерахування коштів на дані поставки згідно платіжного доручення від 03 лютого 2016 року №79 неможливо, не подано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, умовами поставки згідно Інкотермс-2010 є CFR, проте на момент митного оформлення не виконано всіх вимог ч.2 ст.53 МК України, а саме не подано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Подані до митного оформлення документи відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Другий метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовано, так як відсутня цінова інформація на ідентичні товари. Третій метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовано, в зв'язку із відсутністю цінової інформації на подібні товари. Четвертий метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовано, оскільки відсутня основа для віднімання. П'ятий метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосовано, так як відсутня основа для додавання.

За результатами перевірки митної декларації, на підставі рішень про коригування митної вартості товарів видані картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00183 та №102110001/2016/00184.

Позивачем здійснено випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно митної вартості, визначеної митним органом в повному обсязі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що при митному оформленні товарів по спірній поставці, підстави для коригування митної вартості та відмови в митному оформленні, що встановлені п.2 ч.6 ст.54 МК України, як і інші підстави, виключний перелік яких визначено в ч.6 ст.54 МК України, були відсутні. Відповідачем не зазначено та не доведено, які саме складові митної вартості були відсутні. Факти, викладені відповідачем як підстави для коригування митної вартості, не ґрунтуються на положеннях закону, не стосуються числових значень митної вартості, які повинні перевірятись митним органом та крім того, не є беззаперечною підставою для відмови у митному оформленні за основним методом визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

В силу ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, лише у випадку, якщо документи, що надані при митному оформленні товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні підстави для надання додаткових документів на вимогу митного органу.

Митний орган має право відійти від визначених законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі недоліки не дозволяють митному органу повноцінно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. При цьому, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

З матеріалів справи вбачається, що під час подання митних декларацій від 14 липня 2016 року №102110001/2016/201528 та №102110001/2016/201531 позивачем до митного органу було подано відповідні документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, однак митний орган дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Разом з тим, відповідачем всупереч ч.3 ст.53 МК України від позивача не витребовувались жодні документи на підтвердження складових митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55 МК України).

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. Однак дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З рішень про коригування митної вартості товарів від 14 липня 2016 року №102000010/2016/000181/2 та №102000010/2016/000182/2 вбачається, що відповідач не погодився із застосуванням позивачем методу визначення митної вартості за ціною договору у зв'язку з тим, що документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме, звіт про оцінку майна від 13 липня 2016 року №05-04/07 поданий в неповному обсязі та не дає можливості перевірити ціноутворення, калькуляція собівартості на товари від 10 червня 2016 року №BTCN2016274/01 дійсна на період з 07 березня 2016 року по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 28 травня 2016 року згідно інвойсу від 28 травня 2016 року №BTCN2016274, а надана калькуляція собівартості на товари від 20 червня 2016 року №BTCN2016286/01 дійсна на період з 07 березня 2016 по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 03 червня 2016 року згідно інвойсу від 03 червня 2016 року №BTCN2016286, прайс-листи не містять інформації щодо періоду дії цін та країн, на які поширюються дані цінові пропозиції, перевірити перерахування коштів на дані поставки згідно платіжного доручення від 03 лютого 2016 року №79 неможливо, не подано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, умовами поставки згідно Інкотермс-2010 є CFR, проте на момент митного оформлення не виконано всіх вимог ч.2 ст.53 МК України, а саме не подано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Частиною 4 ст.58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.

Частина 5 ст.58 МК України, встановлює, що ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до умов п.3 контракту від 10 серпня 2014 року №BASM10/09/14 поставка товару здійснюється у повній відповідності з «Інкотермс-2010», умови поставки визначаються та узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та зазначаються у рахунках-фактурах, та згідно рахунків-фактур №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN2016286 від 03 червня 2016 року умови поставки CFR Іллічівськ, Україна.

Відповідно до умов «Інкотермс-2010» CFR («вартість і фрахт»), за якими поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження та продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до названого порту призначення та у продавця відсутні зобов'язання по укладенню договорів страхування. Продавець зобов'язаний нести усі витрати, пов'язані з товаром, до моменту здійснення його поставки та сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, включаючи витрати щодо завантаження товару на борт судна і будь-які платежі за розвантаження товару в узгодженому порту розвантаження, покладені на продавця відповідно до договору перевезення. Натомість, за умовами поставки CFR у покупця відсутні обов'язки щодо укладання договорів перевезення та страхування.

За таких обставин, відсутні підстави для подання позивачем до митного органу документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, оскільки таке перевезення здійснюється за рахунок продавця та включено у ціну товару, що також підтверджується листами продавця від 13 червня 2016 року №BTCN2016274/13 та 20 червня 2016 року №BTCN2016286/20.

Враховуючи відсутність у позивача обов'язку по укладанню договорів перевезення та страхування, неподання ним до митного органу в поряду ч.3 ст.53 МК України документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та вартість страхування, не може бути підставою для відмови в застосуванні основного методу визначення митної вартості та прийняття рішення про її коригування .

Разом з тим, в поданих позивачем документах, подання яких передбачено ч.2 ст.53 МК України, відсутні розбіжності та/або ознаки підробки, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно умов п.4 контракту від 10 серпня 2014 року №BASM10/09/14 ціна за одиницю товару узгоджується та визначається в рахунку-фактурі на кожну окрему партію товару до даного контракту.

За умовами наведеного контракту та рахунків-фактур №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN2016286 від 03 червня 2016 року загальна вартість товару за наведеними рахунками-фактурами становить 26394,45 доларів США за 43360,00 м.п. текстилю та 24281,25 доларів США за 30215,00 м.п. текстилю відповідно. Кількість та вартість товару підтверджується також видатковими накладними №274 від 26 травня 2016 року та №286 від 01 червня 2016 року.

Додатково, на підтвердження складових митної вартості товарів позивачем до митного оформлення були подані звіти про оцінку майна від 13 липня 2016 року №05-04/07/135 та №05-04/07/132, калькуляції собівартості на товари від 10 червня 2016 року №BTCN2016274/01 та від 20 червня 2016 року №BTCN2016286/01, прайс-листи від 24 травня 2016 року №90574 та від 30 травня 2016 року №90585/6.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно ч.1 ст.189 ГК України ціною є вираженим у грошовій формі еквівалент одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Частиною 1 ст.190 ГК України передбачено, що на всі види продукції (робіт, послуг) встановлюються вільні ціни, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Згідно з ч.2 ст.190 ГК України вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, висновок експерта по своїй суті є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача щодо визначення вартості об'єкта оцінювання, в зв'язку з чим він не може містити інформацію про ціноутворення, адже вказані дії знаходяться поза межами професійної діяльності фахівця оцінювача та здійснюються кожним суб'єктом господарювання на власний розсуд. Оскільки такий висновок не повинен містити всі вказані параметри, а висновки, викладені в ньому не спростовані належним чином, відтак, вказаний висновок повинен враховуватись.

Посилання митного органу на те, що калькуляція собівартості на товари від 10 червня 2016 року №BTCN2016274/01 дійсна на період з 07 березня 2016 року по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 28 травня 2016 року згідно інвойсу від 28 травня 2016 року №BTCN2016274, а надана калькуляція собівартості на товари від 20 червня 2016 року №BTCN2016286/01 дійсна на період з 07 березня 2016 по 06 травня 2016 року, в той час як відвантаження товару здійснено 03 червня 2016 року згідно інвойсу від 03 червня 2016 року №BTCN2016286 колегія суддів не бере до уваги, оскільки дана калькуляція лише розшифровує вартість товару та не є документом, за яким здійснюється оплата та поставка товару, а отже вона може бути складена як до, так і після поставки товару. Крім того, зі змісту калькуляції вбачається, що вона складена за період виробництва товару з 07 березня 2016 року по 06 травня 2016 року, що свідчить про те, що відвантаження товару 28 травня 2016 року та 03 червня 2016 року, тобто після його виробництва, є повністю логічним.

Разом з тим, калькуляція не є обов'язковим документом для визначення митної вартості товарів у розумінні ст.53 МК України, а є допоміжним документом, який надається декларантом на власний розсуд.

Відповідно до п.5 контракту від 10 серпня 2014 року №BASM10/09/14 оплата товару здійснюється банківськими переказами на рахунок постачальника, зазначений у даному контракті. Сторони домовились, що оплата товару здійснюється на наступних умовах: сума передплати згідно рахунку-фактурі про передплату, залишок суми від повної вартості партії оплачується протягом 3 місяців з фактичної дати поставки.

У відповідності до п.3 Контракту умови поставки визначаються та погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та вказуються в інвойсі.

З наявних у матеріалах справи копій рахунків-фактур №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN20162586 від 03 червня 2016 року вбачається, що попередня оплата за товари згідно даних рахунків-фактур не передбачена, а тому посилання митного органу на те, що позивачем не було надано до митного оформлення рахунку для здійснення попередньої оплати, що не дає змоги перевірити перерахування коштів на дану поставку товару, є безпідставним.

Подане позивачем до митного оформлення платіжне доручення від 03 лютого 2016 року №79 мало на меті підтвердити реальність контракту від 10 серпня 2014 року №BASM10/09/14, у якості додаткового бухгалтерського документа, та жодним чином не свідчить про проведення попередньої оплати за товари згідно рахунків-фактур №BTCN2016274 від 28 травня 2016 року та №BTCN20162586 від 03 червня 2016 року.

У поданих ПП «Семенівська мануфактура» прайс-листах від 24 травня 2016 року №90574 та від 30 травня 2016 року №90585/6 наведено, що ціни зазначені згідно запитуваних видів тканин, по умовам CFR Іллічівськ, тобто дана цінова інформація поширюється на Україну, що спростовує твердження митного органу щодо відсутності інформації стосовно країн, на яку поширюються дані цінові пропозиції.

Таким чином, у відповідності до ст.58 МК України позивач визначив митну вартість товару, виходячи з вартості ввезеного товару, яка підлягає сплаті постачальнику.

Крім того, в своїх рішеннях про коригування митної вартості товарів від 14 липня 2016 року №102000010/2016/000181/2 та №102000010/2016/000182/2 відповідач зазначає, що у митного органу наявна цінова інформація на подібні товари: митні декларації від 09 липня 2016 року №807110000/2016/008562, від 22 червня 2016 року №100260001/2016/203676, від 23 червня 2016 року №500040001/2016/005358, від 19 листопада 2015 року №102110000/2015/026593, від 05 жовтня 2015 року №125130013/2015/409263, від 03 червня 2016 року №110010000/2016/003396, від 15 червня 2016 року №807110000/2016/007472, від 27 лютого 2016 року №125130013/2016/402565, від 23 червня 2016 року №112050000/2016/11257.

Разом з тим, наявність у митного органу інформації про те, що товар, подібний тому, який задекларований позивачем, раніше розмитнювався за іншою вартістю, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

У відповідності до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем для митного оформлення імпортованого товару надано документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, та підтверджують ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 МК України, натомість, відповідач не спростував дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об'єктивність зазначених відомостей та не довів наявність підстав для застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, а тому рішення про коригування митної вартості товарів від 14 липня 2016 року №102000010/2016/000181/2 та №102000010/2016/000182/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №102110001/2016/00183 та №102110001/2016/00184 є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 28 листопада 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.