Справа № 802/1953/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 листопада 2016 р. Справа № 802/1953/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

розглянувши у порядку письмовго провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівська друкарня"

про: стягнення заборгованості по виплаті та доставці пільгової пенсії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі Вінницької області (далі - УПФУ у Калинівському районі Вінницької області) до товариства з обмеженою відповідальністю "Калинівська друкарня" (далі - ТОВ "Калинівська друкарня" про стягнення заборгованості по виплаті та доставці пільгової пенсії в сумі 2861 грн. 76 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за товариством з обмеженою відповідальністю "Калинівська друкарня" рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії за Списком № 2 призначеної ОСОБА_1 в сумі 2861 грн. 76 коп.

У зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач суму заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах не погасив, управління Пенсійного фонду України у Калинівському районі звернулося до суду з позовом про її стягнення.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Окрім того, зазначив, що заперечує проти задоволення адміністративного позову, оскільки, ОСОБА_1 не набула права на призначення пенсії на пільгових умовах. Дані обставини справи були підтверджені постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року по справі № 802/2504/15-а за позовом УПФУ в Калинівському районі до ТОВ "Калинівська друкарня" про стягнення заборгованості, яка набула законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим провести розгляд і вирішення справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Як випливає із матеріалів справи ОСОБА_1 працювала на посаді наборщика вручну у ТОВ "Калинівська друкарня". 19 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду у Калинівському районі Вінницької області про призначення їй пенсії на пільгових умовах. Однак, останній було відмовлено, оскільки при розрахунку пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах її стаж склав 08 років 0 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком при досягненні 50-ти річного віку. Відмову було оскарженого в судовому порядку. Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 16 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, позов задоволено. Згідно судових рішень визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з лютого 2014 року.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 жовтня 2014 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 16 липня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року.

Постановою Верховного Суду України від 19 травня 2015 року скасовано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2014 року, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Переглядаючи судові рішення І та ІІ інстанцій, Вищий адміністративний суд України постановою від 17 листопада 2015 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Калинівському районі Вінницької області про визнання права на пільгову пенсію та визнання дій незаконними.

Однак, на виконання постанови Калинівського районного суду у Вінницькій області з лютого місяця 2014 року управлінням Пенсійного фонду України у Калинівському районі була призначена та виплачувалась пільгова пенсія. Для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії позивачем направлялись розрахунки до ТОВ "Калинівська друкарня".

В зв'язку з несплатою в добровільному порядку даних коштів УПФ в Калинівському районі звернулось до суду про їх стягнення з ТОВ "Калинівська друкарня". Однак, за період з 25 серпня 2015 року по 16 січня 2016 року за ТОВ "Калинівська друкарня" рахується заборгованість по виплаті та доставці пільгової пенсії гр. ОСОБА_1 в розмірі 2861 грн. 76 коп.

На думку позивача вказана сума підлягає відшкодуванню на рахунки Пенсійного фонду України відповідно до Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України" .

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію; рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз.1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених згідно з п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п.п.1,2 ст.1 якого відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених п.п.1,2 ст.1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 вказаного Закону.

Абзацом 3 п.1 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п.1 ст.2 цього Закону.

Відповідно до п.6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Розділу 15 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Приписами п.6.4 вказаної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до вимог п.6.8 Інструкції визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з п. 6.10 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Положення ст.ст.14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачають, що платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у п.п.1, 10, 15 ст.11 цього Закону.

Тобто, підприємство зобов`язане відшкодувати витрати на доставку та виплату пенсії тільки у тому випадку, коли особа набула право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до положень пункту "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не набула права на пільгову пенсію, а тому ТОВ "Калинівська друкарня" не має зобов`язань щодо відшкодування витрат на доставку та виплату пенсії на пільгових умовах управлінню Пенсійного фонду України у Калинівському районі, що також зазначено у постанові Вищого адміністративного суду України 17 листопада 2015 року у справі №132/1749/14-а за касаційним провадженням № К/800/26343/15.

Відповідно до статті 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна