Справа № 2-а-1077/10
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 2-а-1077/10/1023

22 грудня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., розглянувши в м.Славутичі в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання здійснення перерахунку щомісячної державної допомоги дітям війни, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі як одержувач пенсії, має статус дитини війни, звернулась до адміністративного суду з позовними вимогами до УПФУ у м.Славутичі:

Визнати незаконними дії відповідача у призначенні і виплаті державної соціальної допомоги, у вигляді підвищення до пенсії як особі, яка має статус дитини війни у розмірі, що не відповідає вимогам ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати відповідача провести перерахунок та здійсни призначення державної соціальної допомоги, у вигляді підвищення до пенсії як особі, яка має статус дитини війни у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням встановленого законом на день виплати прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та забезпечити щомісячну виплату призначеного підвищення до пенсії, починаючи з 01.06.2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідачем подано письмові заперечення проти адміністративного позову з мотивів правомірності дій управління пенсійного Фонду України у м. Славутичі щодо нарахування пенсійних виплат позивачеві.

Адміністративний позов підлягає задоволенню, оскільки грунтується на таких положеннях закону.

Згідно ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачка є дитиною війни, оскільки на день закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) їй не виповнилося вісімнадцяти років.

Ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, у базовій редакції, чинність якої була відновлена в зв'язку з тим, що положення розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 27.12.2007 року № 107-УІ були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008, встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів, до числа яких відноситься мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку підвищення до пенсії дітям війни є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та є конституційною гарантією та правом на отримання підвищення до пенсії дітям війни.

З матеріалів пенсійної справи позивача видно, що зазначених положень закону відповідач не дотримується, виплачуючи підвищення пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено зазначеними положеннями закону, чим обмежує права позивача, що є підставою для судового захисту.

Заперечуючи проти позову, правомірність своїх дій відповідач не довів.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 розміру підвищення пенсії дітям війни.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області провести ОСОБА_1 підвищення пенсії дітям війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплачувати починаючи з 1 червня 2010 року з урахуванням фактично виплачених сум за цей період, до зміни зазначеного розміру відповідним законом чи припинення виплати внаслідок настання обставин, передбачених законом.

Постанова підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, який обчислюється з дня одержання копії постанови.

Оскарження постанови не зупиняє її негайного виконання.

Суддя