Справа № 136/1815/16-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1815/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" листопада 2016 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону УППВ м. Хмельницький лейтенанта поліції Корнацької Тетяни Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №078054 винесену 28.10.2016 року лейтенантом поліції Корнацькою Тетяною Олександрівною, якою на нього, ОСОБА_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач позов обґрунтував тим, що під час розгляду справи та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності посадовою особою суб'єкта владних повноважень було грубо порушено норми як матеріального так і процесуального права, відтак винесене ним рішення , на його думку, є незаконним.

Так, розгляд справи про адміністративне правопорушення взагалі не було проведено посадовою особою суб'єкта владних повноважень, а лише констатовано постановою факт притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності. При цьому, місце розгляду зазначено не на місці вчинення, не за місцем вчинення, не за місцем його проживання, як визначено ст.276 КУпАП, а зовсім відмінне місце у дворах житлових будинків, де вони з дружиною вимушені були зупинитись за станом здоров'я дружини. Постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить взагалі доказів його, ОСОБА_1, вини, жодної конкретизації, яка необхідна для фіксації правопорушення щодо проїзду на заборонений сигнал світлофора з урахуванням особливостей такого порушення. До участі у справі не було залучено свідка, яка була пасажиром та очевидцем усіх подій, не враховано усі обставини справи, які зумовили змушену зупинку пов'язану із загостренням стану здоров'я пасажира та яка була убезпечена ним аварійною сигналізацією. Крім цього, постанова не містить констатації факту місцезнаходження інспектора у момент фіксації такого правопорушення, що є необхідним аби дійсно бачити факт можливого допущення правопорушення. Важливим є й те, що світлофор, на недотримання світлових сигналів якого вказав інспектор, розміщений на проїжджій частині із порушенням Національних стандартів України ДСТУ 4092-2002 (п.7.15, п.7.16). Зрештою не було забезпечено реалізація його права на захист, яке гарантоване ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, - в судове засідання не з'явився. В заяві, яку направила в адресу суду засобами електронної пошти, просила суд розгляд справи відкласти на інший день та час про що її повідомити додатково, у зв'язку із прийняттям участі в розгляді іншої справи.

Ураховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не надав жодних належних та допустимих доказів неможливості прийняття ним участі в судовому засіданні, що свідчить про неналежне виконання ним своїх процесуальних обов'язків, відтак суд визнає причин неприбуття відповідача не поважними, отож в силу до ч.4 ст.128 КАС України, вважає за можливе розгляд справи не відкладати і справу вирішити на підставі наявних у ній доказів, оскільки вважає, що немає перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні та відсутня потреба заслухати свідка чи експерта.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, дійшов висновку про таке.

Як убачається із Постанови серія ДР №078054 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесеної 28.10.2016 року в м. Хмельницький, вул.. Львівське шосе 10/1 інспектором роти №2 батальйону УППв м. Хмельницький лейтенантом поліції Корнацькою Тетяною Олександрівною, остання, будучи посадовою особою суб'єкта владних повноважень прийняла рішення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови судом встановлено, що 28.10.2016 року о 10:38 годині в м. Хмельницький, по вул.. Львівське шосе, 16, гр. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «GEELY CR» державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР України.

Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом.

Вказане рішення перевірялось судом на предмет дотримання при його ухваленні правомірної адміністративної поведінки посадової особи суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс, КУпАП) та відповідними спеціальними нормативно правовими актами, у тому числі Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція).

Відповідно до ст.254 КУпАП, визначено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами ч.3 ст.258 КУпАП, передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Наведене кореспондується і з приписами, що мають місце в Інструкції, відповідно до якої постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1-3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, а була винесена постанова, що узгоджується із вказаними вище нормами.

У той же час за загальними нормами КУпАП та Інструкції, дотримання порядку розгляду справи, що передбачений Главою 22 КУпАП, є обов'язковим, оскільки забезпечує дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та є законодавчою гарантією об'єктивного і справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи.

При цьому, за приписами ст.268 КУпАП розгляд справи відбувається за участі особи, яка притягується до відповідальності та можливий у її відсутності, якщо є докази, які підтверджують про її належне сповіщення. Наведеною нормою визначено обсяг прав особи, яка притягується до відповідальності, у тому числі право на захист.

Ухвалою суду від 07 листопада 2016 року, відповідачеві було запропоновано надати суду письмові заперечення проти позову та усі матеріали, що були ним взяті до уваги при прийняття оскаржуваного рішення, проте у визначений в ухвалі строк такі докази не були спрямовані в адресу суду, а причин їх не надання суду у визначений строк не наведено, що свідчить про їх відсутність.

За приписами ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши зібрані у справі докази судом встановлено, що відповідач розглянув справу та виніс оскаржувану постанову серія ДР №078054 в м. Хмельницький вул.. Львівське шосе 10/1. Натомість місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до оскаржуваної постанови, зазначено місто Хмельницький вул.. Львівське шосе 16, тобто місце зовсім відмінне від місця вчинення та не є адресою місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що суперечить приписам ст.276 КУпАП та Інструкції.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові відсутні докази про те, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз'яснювались її права визначені нормами Конституції України та ст.268 КУпАП, наведене вказує на те, що посадовою особою суб'єкта владних повноважень було позбавлено особу, яка притягується до відповідальності можливості скористатись наданими їй правами, а також повно, об'єктивно з'ясувати усі обставини справи щодо всебічного, об'єктивного з'ясування істини у справі (ст.245 КУпАП).

За таких обставин слід констатувати, що уповноваженою особою було проведено спрощений розгляд справи, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без дотриманням принципу рівності перед законом; без урахуванням прав особи на захист, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Згідно роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України у п.24 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.283, 284 КУпАП, у ній зокрема повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що позивач не погоджувався із інкримінованим йому адміністративним правопорушенням, у зв'язку із чим висловив свої заперечення на окремому аркуші, в підтвердження чого надав суду фотокопії пояснення, які були додані до позовної заяви та спрямовані в адресу відповідача, однак жодних заперечень з цього приводу відповідач не висловила на пропозицію суду, яка мала місце в ухвалі від 07.11.2016 року, що свідчить про те, що такі обставини мали місце, однак посадовою особою при розгляді справи вони не були взяті до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст.. 62 Конституції України: «Обвинувачення не можеґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Поняття доказів міститься в ст. 251 КУпАП.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова не містить жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, оскільки окрім вказівок на те, що позивач прохав на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР не містить деталей суті вчиненого правопорушення, опису обставин (місце розташування світлофора, видимість, місцезнаходження інспектора в час фіксації правопорушення, тощо), які у даному випадку є необхідними обставинами щодо доведення факту вчинення правопорушення. Разом з цимдоводи, що висловлені позивачем у позовній заяві з даного приводу, у визначений судом строк відповідачем також не були спростовані.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов до переконання, що винесене інспектором рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності вчинено не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з перевищенням повноважень; не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; без дотриманням принципу рівності перед законом; без урахуванням прав особи на захист, отож його слід визнати протиправними та скасувати, оскільки завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

За приписами ст.162 КАС України, визначено повноваження суду при вирішенні справи по суті, відповідно до якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноваженьчи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року N 1395, ст. ст. 2, 6, 9, 11, 14, 71, 158, 159, 160, 161 - 163 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122 ч.1, 222, 251, 252, 257, 258, 268, 276, 280, 287, 288 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону УППВ м. Хмельницький лейтенанта поліції Корнацької Тетяни Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови серії ДР №078054 від 28.10.2016 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДР №078054 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену 28.10.2016 року інспектором роти №2 батальйону УППв м. Хмельницький лейтенантом поліції Корнацькою Тетяною Олександрівноюпро накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень 00 коп..

На постанову може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя:Д. Т. Кривенко