Справа № 2а-10562/11/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Акціонерного товариства закритого типу "Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство "Укрреставрація"

до

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва

про

визнання протиправним та скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Акціонерне товариство закритого типу «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «Укрреставрація»з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення від 30.06.2011 р. № 0815 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2011 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оспорюване ним рішення винесено на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», яка згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування»з 01.01.2011 року втратило чинність.

Отже, на думку позивача, рішення відповідача від 30.06.2011 р. № 0815 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду прийняте в порушення норм ст.ст. 19 та 58 Констутуції України, у зв’язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

29 вересня 2011 року відповідач надав через канцелярію суду свої заперечення в яких позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, у зв’язку з тим, що оспорюване позивачем рішення управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва є законним та таким, що прийняте у межах його повноважень.

В судове засідання призначене для судового розгляду 29.09.2011 року представник відповідача, який про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений не з’явився, подавши через канцелярію суду 29.09.2011 року письмові заперечення, які містили клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст.41, ст.122, ст.128 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов’язкове пенсійне державне страхування»(надалі –Закон № 1058), Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 63 Закону № 1058, виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція Пенсійного фонду та підвідомчі їй територіальні органи. Територіальними органами виконавчої дирекції Пенсійного фонду є головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах. Головні управління та управління Пенсійного фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058, виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

В ч. 17 ст. 106 Закону № 1058 передбачено, що від імені виконавчих органів Пенсійного фонду розглядати справи про правопорушення і накладати фінансові санкції та адміністративні стягнення мають право директор виконавчої дирекції Пенсійного фонду, його заступники, начальники головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх заступники, начальники управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, а в разі їх відсутності - заступники начальників цих управлінь, на підставі документів, що свідчать про вчинення правопорушення.

30.06.2011 року Начальником управління Пенсійного фонду України в Подільському районі було винесено рішення № 0815 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Відповідно до вказаного рішення, начальник Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону № 1058 застосував до позивача штраф в розмірі 28 277,60 грн. та пеню в розмірі 103 161,23 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасні сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків за період з 20.01.2009 року до 24.06.2011 року.

Позивач не погоджуючись із винесеним рішенням звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону є календарний місяць.

Судом встановлено, що до 01.01.2011 року п. 2 ч. 9 ст. 109 Закону № 1058 діяв в редакції від 05.06.2009 року, та передбачав, що Виконавчі органи Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, застосовують до страхувальників штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до абз. 1 пп. 9.3.2 п. 9.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р. (надалі –Інструкція № 21-1) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Водночас, суд критично ставиться до посилання позивача, що оскільки з 01.01.2011 року Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»п. 2 ч. 9 ст. 109 було виключено із Закону № 1058, тому відповідачем було незаконно застосовано дану норму під час винесення спірного рішення.

Так, з 01.01.2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пп. й) пп. 12 п. 11 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень якого ч. 1 –ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»було виключено.

Разом з тим, згідно з абз. 6 п. 7 р.VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Розрахунку фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42%, та Розрахунку фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 1-5% заборгованість позивача зі сплати страхових внесків виникла у період з 20.01.2009 року по 20.08.2010 року, тобто до набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

У відповідності до ч. 12 ст. 106 Закону № 1058, нарахування пені, передбаченої ч. 9 і ч. 10 ст. 106, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

Таким чином, відповідач в межах чинного законодавства застосував до позивача фінансові санкції у вигляді пені та штрафу, що передбачені положеннями п. 2 ч. 9 ст. 109 Закону № 1058 та абз. 1 пп. 9.3.2 п. 9.3 Інструкції № 21-1.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність нарахування позивачу пені та штрафу, оскільки із вказаних розрахунків вбачається що штраф та пеня нараховувались до позивача із дотриманням положень чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Враховуючи що в матеріалах справи відсутні будь-які докази що суб’єкт владних повноважень поніс витрат, тому відшкодуванню вони не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства закритого типу «Спеціальне науково-реставраційне проектне будівельно-виробниче підприємство «Укрреставрація»відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Т.О. Скочок