Справа № 220/1606/16-а
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1606/16-а
Номер провадження 2-а/220/19/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької, в якому просив, визнати неправомірними дії УПФУ у Великоновосілківському районі Донецької, які полягають у відмові в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.04.2015 р., зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію з 02.04.2015 р. без обмежень, встановлених ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зобов'язати відповідача і вподальшому нараховувати і виплачувати пенсію в зазначеному порядку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 13.03.2012 р. він працює на посаді державного службовця в Територіальному управлінні державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України в Донецькій області. Також він є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 25 липня 2016 року він звернувся до УПФУ в Великоновосілківському районі Донецької області з заявою про виплату йому пенсії за віком з 02.04.2015 року. Однак, йому було відмовлено з тих підстав, що він працює на посаді, яка дає йому право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому на період роботи на посаді державного службовця виплата пенсії йому з моменту призначення не виплачується. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки в силу п. 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII з 01.06.2015 року посада на якій він працює, не дає права на призначення пенсії за спеціальним законом, а тому встановлені обмеження щодо невиплати йому призначеної пенсії за віком не застосовуються до нього.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким внесено зміни до статті 47 Закону № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, а саме Законом України «Про судоустрій і статус суддів», з моменту призначення пенсії з 02.04.2015 р. пенсія йому не виплачується. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

Відповідно до даних трудової книжки позивач ОСОБА_1 з 13.03.2012 р. працює на посаді державного службовця в Територіальному управлінні державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України в Донецькій області (а.с. 7-19).

ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

25 липня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області з заявою про виплату йому пенсії за віком з 02.04.2015 року.

Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області листом від 02.08.2016 року № 24/ч-02-01-10 відмовило позивачу в нарахуванні та виплаті пенсії, посилаючись на те, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким внесено зміни до статті 47 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Оскільки, позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, а саме Законом України «Про судоустрій і статус суддів», з моменту призначення пенсії з 02.04.2015 р. пенсія йому не виплачується (а.с. 20-21).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон № 1058-IV, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, Закон № 1058-IV є спеціальним законом, норми яких застосовуються при призначенні пенсії окремим категоріям громадян.

Згідно статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону № 1058-IV, у редакції на час виникнення спірних правовідносин із змінами внесеними Законом № 213-VIII, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що з 1 квітня 2015 року не виплачується пенсія особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону № 1058-IV, якщо вона, станом на 01 квітня 2015 року, працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом.

Крім того, Законом № 911-VIII абзаци 2 та 3 частини 1 статті 47 Закону № 1058-IV викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються». Як зазначалось вище, позивач станом на 02.04.2015 року та по теперішній час працює на посаді державного службовця в Територіальному управлінні державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України в Донецькій області, що дає право на призначення пенсії за спеціальним законом, а отже, позивач відноситься до переліку осіб, які визначені абзацом 2 частини 2 статті 47 Закону № 1058-IV.

Таким чином, відповідач, не здійснюючи з 02.04.2015 року виплату позивачу пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства.

Умовою для невиплати пенсії позивачу є перебування його на посаді державного службовця.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 28.01.2016 по справі № 233/3637/15-а, від 19.02.2016 року по справі № 334/5993/15-а, від 11 березня 2016 року по справі № 308/8620/15-а, від 05 квітня 2016 року по справі № 577/3755/15-а, від 20 квітня 2016 року по справі № 283/2367/15-а, від 27 квітня 2016 року по справі № 375/1642/15-а.

Стосовно посилання позивача на пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII, що позивач, починаючи з 1 червня 2015 року втратив право на призначення пенсії за правилами Закону України «Про державну службу», суд зазначає наступне.

Відповідності до частини 1 статті 5 Закону № 1058-IV, Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, вирішуючи питання щодо наявності або відсутності у позивача права на одержання спірної пенсії, необхідно виходити з положень спеціального законодавства, якими у даному випадку є стаття 47 Закону № 1058-IV, а не пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII.

Крім того, пункт 5 Розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII не містить будь-яких вимог щодо поновлення виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 1058-IV, а єдиною підставою для поновлення виплати пенсій, згідно статті 47 Закону № 1058-IV, є звільнення особи з роботи на посадах, передбачених у абзаці 2 частини 2 статті 47 Закону № 1058-IV.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 71, 86, 158-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великоновосілківському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Якішина