Справа № 233/5537/16-а
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5537/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області старшого сержанта поліції Меліхова Олександра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, вказуючи, що 31 жовтня 2016 року о 13 год. 35 хв. він керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1, здійснював проїзд по вулиці Мірошниченко в м. Костянтинівка по направленню на виїзд з міста в сторону м. Покровськ (Красноармійськ), рухаючись в заданому напрямку на блок-пості при виїзді з м. Костянтинівка його було зупинено працівниками поліції та відповідачем у справі Меліховим О.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 631977, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п.п. 9.8 Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 425,00 грн. В зазначеній постанові вказано про те, що 31 жовтня 2016 року о 13 годині 35 хвилин позивач ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1, поза населеним пунктом без увімкнених фар ближнього світла. Позивачем зазначено, що відповідно до п. 15 ч. 1 розпорядження КМ України № 1275-р від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція» м. Костянтинівка належить до міст на території якого здійснюється антитерористична операція, що передбачає, зокрема встановлення блокпостів на в*їздах/виїздах з таких міст з метою забезпечення безпеки та громадського правопорядку, у зв'язку з чим було розташовано блокпост ЗС України при виїзді з м. Костянтинівка у сторону м. Покровськ, де встановлено табличку «заборонена фото- та відео-зйомка», «вимкнути світло фар», через що позивач ОСОБА_1 не міг при наближенні до блокпосту перебувати з включеним світлом фар, його автомобіль не обладнаний денними ходовими вогнями. Крім того, місцем зупинки відповідачем транспортного засобу позивача на блок-пості є перетинання вул. Мірошніченко - вул. Дорожньої на виїзді з міста. Вважає, що відповідач у справі вийшов за межі своїх службових повноважень, встановлених законом, оскільки докази вини позивача у скоєння вказаного адміністративного правопорушення, відсутні, а викладена у постанові інформація є лише суб*єктивною позицією відповідача. З врахуванням викладеного, просив скасувати вищевказану постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративній позовній заяві (а.с.29).

Відповідач Меліхов О.В. у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, шляхом телефонограми (а.с. 28), доказів в обґрунтування доводів та заперечень проти обставин позову, а також оригінали протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача суду не надав. У зв'язку з цим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії паспорту НОМЕР_2, виданого Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 24 червня 2003 року (а.с. 6-11), позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 631977 від 31 жовтня 2016 року, складеної поліцейським Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області старшим сержантом Меліховим О.В. (а.с. 5, 20), ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, з приводу того, що 31 жовтня 2016 року о 13 годині 35 хвилин на автодорозі Слов*янськ-Донецьк-Маріуполь 52 км + 200 м водій керував автомобілем ЗАЗ «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1, за межами населеного пункту не вімкнув ближнє світло фар, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністратвина відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як вбачається з п.п. «г» п. 9.1 Правил дорожнього руху України - попереджувальними сигналами є: увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.При цьому, диспозиція ч. 2 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

В силу ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

Аналізуючи ці норми законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів внутрішніх справ, які зобов'язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу(посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно позначки у примірнику оскаржуваної постанови до неї додано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 20), які, за умови заперечення позивачем своєї вини у скоєнні правопорушення, відповідачем до матеріалів справи не долучені.

Позивачем до матеріалів позову долучено карту-схему із зазначенням місця зупинки транспортного засобу відповідачем, з якої вбачається, що перетин вулиць Мірошниченко - Дорожньої знаходиться у межах населеного пункту Костянтинівка (а.с. 21) та яка не спростована відповідачем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, відповідач перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення, як суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача не тільки шляхом винесення постанови.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова є такою, що не відповідає закону, оскільки в судовому засіданні не встановлено з яких саме міркувань виходив відповідач, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин усі сумніви трактуються на користь позивача, тому постанова про адміністративне правопорушення ПС2 № 631977 від 31 жовтня 2016 року, складена поліцейським Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області старшим сержантом Меліховим О.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 631977 від 31 жовтня 2016 року, складену поліцейським Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області старшим сержантом поліції Меліховим Олександром Вікторовичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 листопада 2016 року. Повний текст постанови суду виготовлений 28 листопада 2016 року.

Суддя