Справа № 826/3175/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3175/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича - Назарова Романа Юрійовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої ооби Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на час прийняття рішення про нікчемність АТ «Брокбізнесбанк» вже знаходився на стадії ліквідації, а не тимчасової адміністрації і в силу положень, закріплених в ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач не наділений повноваженнями на прийняття рішень щодо визнання правочинів нікчемними. Водночас, оскільки відповідного рішення про визнання нікчемною Додаткової угоди № 2 від 04.02.2014 року до договору застави № 4 від 15.08.2011 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 не приймалось, а надіслано позивачу лише відповідне повідомлення, позивач вважає протиправними дії відповідача щодо віднесення до категорії нікчемних угод Додаткової угоди № 2 від 04.02.2014 року. Окрім того, позивач вказує на те, що у повідомленні про нікчемність Додаткової угоди відсутні обґрунтовані посилання на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року задоволено вказаний адміністративний позов. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича щодо віднесення до категорії нікчемних угод Додаткової угоди № 2 від 04.02.2014 року до договору застави № 4 від 15.08.2011 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Уповноваженої ооби Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича - Назаров Роман Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що між AT «Брокбізнесбанк» та TOB «ЕЛІТ» (Позичальник) 23 серпня 2007 року укладено Кредитний договір № 12-07П, відповідно до якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 1200000,00 Євро, строком до 21 березня 2014 року.

Також, між AT «Брокбізнесбанк» та TOB «ЕЛІТ» (Позичальник) укладено Кредитний договір № 01-08П від 25.01.2008 року, відповідно до якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 463500,00 Євро, строком до 21 березня 2014 року.

Також, між AT «Брокбізнесбанк» та TOB «ЕЛІТ» (Позичальник) укладено Кредитний договір № 01-11П від 06.01.2011 року, відповідно до якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну, відкличну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 1294398,00 Євро, строком до 02 січня 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 12-07П від 23.08.2007 року, Кредитним договором № 01-08П від 25.01.2008 року та Кредитним договором № 01-11П від 06.01.2011 року між AT «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 (Заставодавець) 15 серпня 2011 року укладено Договір застави №4 (з майновим поручителем).

Відповідно до п. 1.3 вказаного Договору, даний Договір забезпечує виконання Позичальником зобов'язань по поверненню Банку Кредитів, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів на умовах та в строки, що передбачені та/або випливають з Кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договорами надано в заставу майнове право вимоги на отримання золотих зливків в кількості 2050,00 тройських унцій, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Брокбізнесбанк» на підставі Договору банківського строкового вкладу «Золотий депозит» (з фізичною особою) № 019-03-11-959 від 12.03.2011 року, що укладений між AT «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4

Крім того, 04.02.2014 року між AT «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору застави № 4 від 15.08.2011 року, згідно якої сторони домовилися розірвати Договір застави, укладений між ними.

При цьому, 28 лютого 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних» (далі - постанова № 107).

На підставі постанови № 107 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 9 від 28.02.2014 року, яким вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Брокбізнесбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року, призначено уповноважену особу Фонду.

Правлінням Національного банку України прийнято постанову №339 від 10.06.2014 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - постанова № 339).

На підставі постанови № 339 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 45 від 11.06.2014 року «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким розпочато ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з 11 червня 2014 року та призначено уповноважену особу Фонду на період з 11 червня 2014 року по 10 червня 2015 року включно.

На адресу позивача надійшло письмове повідомлення відповідача за вих. № 207 від 16.01.2016 року про нікчемність правочину - Додаткової угоди № 2 від 04.02.2014 року до договору застави № 4 від 15.08.2011 року, укладеної між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи даний адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегією суддів встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 9 від 28.02.2014 року, яким призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Брокбізнесбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного Олександра Вікторовича.

Цим же рішенням Фонд доручив Уповноваженій особі приступити до виконання обов'язків 03.03.2014 року відповідно до розділу VII («ТИМЧАСОВА АДМІНІСТРАЦІЯ») Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно із частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції Закону України № 245-УІІ від 16.05.2013 року, протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку.

Частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції Закону України № 245-УІІ від 16.05.2013 року передбачено, що договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що діяла в період дії в АТ «Брокбізнесбанк» тимчасової адміністрації не було передбачено обов'язку Уповноваженої особи Фонду на направлення повідомлення про нікчемність правочину.

Пунктом 1 частини четвертої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції Закону України № 1585-VII від 04.07.2014 року, встановлено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Колегія суддів зауважує, що обов'язок щодо повідомлення сторони за договором про нікчемність договору виник в Уповноваженої особи Фонду після внесення змін до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на підставі Закону України № 1585-VII від 04.07.2014 року (а саме: під час ліквідаційної процедури банку).

Відповідно до статті 34 Закону, в редакції, чинній на час запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Брокбізнесбанк», Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Згідно частини 4 вказаної статті передбачено, що тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Згідно зі статтею 36 Закону, з дня призначення Уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують операційну діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України (частина четверта).

Відповідно до частини першої статті 37 цього Закону, Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Пунктом 4 частини другої статті 37 вказаного Закону визначено, що Уповноважена особа Фонду має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно зі статтею 38 Закону, Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв:

1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій;

2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов;

3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів;

4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку;

5) договори (правочини) з пов'язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку;

6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.

Договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.

Виходячи з викладених положень Закону у редакції, що була чинна в період тимчасової адміністрації в АТ «Брокбізнесбанк», передбачено, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів (договорів) на нікчемність протягом 30 днів з початку тимчасової адміністрації, яка була запроваджена в АТ «Брокбізнесбанк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 107 від 28.02.2014 року, з 03.03.2014 року.

При цьому, колегія суддів враховує, що Законом України від 16 липня 2015 року № 629-VIII до ч. 2 ст. 38 внесено зміни, за якими вказаною правовою нормою в новій редакції передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, чинній на час складення та направлення спірного повідомлення позивачу, передбачено, фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, колегія суддів зауважує, що з часу набрання чинності цими змінами відсутнє часове обмеження 30 днів щодо вчинення Фондом вказаних вище дій, натомість визначено, що такі дії останній має право вчиняти протягом дії тимчасової адміністрації, а також ліквідації.

При цьому, колегією суддів встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014 року розпочато ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» та призначено Уповноважену особу на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича на період із 11.06.2014 року по 10.06.2015 року, повноваження якого в подальшому були продовжені на один рік до 10.06.2016 року, включно.

Виходячи з наведеного вбачається, що на момент складення повідомлення про нікчемність угод від 16 січня 2016 року вих. № 207 про віднесення Додаткової угоди № 2 від 04.02.2014 року до договору застави № 4 від 15.08.2011 року в АТ «Брокбізнесбанк» відбувалась ліквідація і Уповноважена особа на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Курений Олександр Вікторович, якому делеговано повноваження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, мав законодавчо визначені повноваження на вчинення спірних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що спірні дії відповідача та вказане рішення є правомірними, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправними.

Крім цього, колегією суддів на підставі відомостей наявного в матеріалах справи витягу з реєстру власників іменних цінних паперів АТ «Брокбізнесбанк» станом на 07.02.2014 року встановлено, що позивач мав у спірний період загальний відсоток цінних паперів у статутному капіталі 18,7923% (пряма участь - 9,3961%, опосередкована участь - 9,3962%) (а.с. 193, Т. 1), що вказує на наявність підстав для визнання відповідачем нікчемною вказаної вище угоди з підстав, визначених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як укладений банком правочин ( у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є безпідставним.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Уповноваженої ооби Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича - Назарова Романа Юрійовича - задовольнити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої ооби Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 28.11.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.