Справа № 825/1891/16
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2016 року Чернігів Справа № 825/1891/16

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Формстиль"

до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівської області

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення

за участю

представників сторін:

від позивача Коваль В.Б., довіреність від 27.04.2016 № б/н,

від відповідача Полегешко Л.А., довіреність від 12.05.2016 № 3545/10-012, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду 26.10.2016 надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Формстиль" (далі - ТОВ "Формстиль") до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівської області (далі - Ніжинська ОДПІ), в якому позивач просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 17.10.2016, яким визначено грошове зобов'язання у розмірі 103908,00 грн. за основним платежем та 25977,00 грн. сума за штрафними санкціями.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству України та наявним у матеріалах справи первинним документам, а саме: договорам, рахункам-фактури, податковим накладним, видатковим накладним, актам виконаних робіт, товарно-транспортним накладним, платіжним дорученням, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції позивача з ТОВ "Люкс Консоріс".

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги відповідача є повністю безпідставними.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Формстиль" () зареєстроване 20.06.2001 Носівським районним управлінням юстиції, рішення, взяте в органах державної податкової служби 26.10.2005 за № 636/10, станом на 29.09.2016 перебуває на обліку в Носівському відділенні Ніжинської ОДПІ та є платником податку на додану вартість.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.10.2016 № 22317528 основним видом діяльності ТОВ "Формстиль" є: 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу (а.с. 49-50).

Судом встановлено, що на підставі направлень від 08.09.2016 виданих Ніжинською ОДПІ за № 227 - ОСОБА_4 - начальнику відділу аудиту, за № 228 - ОСОБА_5 - головному державному ревізор-інспектору відділу аудиту на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ та згідно наказу Ніжинської ОДПІ від 08.09.2016 № 327 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Формстиль" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за березень 2016 року по взаємовідносинах з ТОВ "Люкс Консоріс" (код за ), відповідно до затвердженого плану перевірки.

З направленнями на проведення перевірки ознайомлено та копію наказу Ніжинської ОДПІ вручено 09.09.2016 під розписку директору ТОВ "Формстиль" ОСОБА_6.

Перевірку проведено з відома директора ТОВ "Формстиль" ОСОБА_6 та в присутності головного бухгалтера ТОВ "Формстиль" ОСОБА_7.

У журналі реєстрації перевірок ТОВ "Формстиль" вчинено запис 09.09.2016.

Перевірка проводилась з 09.09.2016 по 15.09.2016. Термін проведення перевірки продовжувався з 16.09.2016 на 5 робочих днів на підставі наказу Ніжинської ОДПІ від 14.09.2016 № 333, за результатами якої складено Акт перевірки від 29.09.2016 №791/14-31369534 (а.с. 52-58).

В ході проведення перевірки Ніжинською ОДПІ встановлено порушення: статті 185, статті 186, статті 198, статті 200, статті 201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), пункту 2 статті 3, частини 1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 103908,00 грн. в тому числі за березень 2016 року на суму 103908,00 грн.

Не погоджуючись з результатами перевірки ТОВ "Формстиль" було подано до Ніжинської ОДПІ заперечення на Акт перевірки від 29.09.2016 №791/14-31369534 (а.с. 61-63).

11.10.2015 відповідачем була надана позивачу відповідь за № 8289/10/25-13-23-013, згідно якої відсутні підстави для зміни висновків Акта перевірки від 29.09.2016 №791/14-31369534 в частині встановлених порушень по податку на додану вартість (а.с. 65-67).

На підставі Акта перевірки від 29.09.2016 №791/14-31369534 Ніжинською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 17.10.2016, яким визначено грошове зобов'язання у розмірі 103908,00 грн. за основним платежем та 25977,00 грн. сума за штрафними санкціями. (а.с. 70).

Отже, перевіркою встановлено, що за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 ТОВ "Формстиль" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 1200432 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.03.2016 по 31.03.2016 встановлено його завищення всього в сумі 103908,00 грн, а саме: січень 2016 року - 103908,00 грн.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ "Формстиль" протягом березня 2016 придбало тканину н/в у ТОВ "Люкс Консоріс", код за , на підставі договору постачання товарів №120 від 21.03.2016р.

До перевірки надано договір постачання товарів №120 від 21.03.2016, а також: податкова накладна від 28.03.2016 №32826, яку віднесено до податкового кредиту за березень 2016 року; специфікація №1; рахунок на оплату постачальника №2 від 28.03.2016; видаткова накладна №2 від 28.03.2016; сертифікат відповідності №UA1.020.0054280-14.

ТОВ "Формстиль" зі свого боку було оформлено наступні первинні документи: прибуткова накладна №2 від 30.03.2016, картка складського обліку матеріалів №58; акт розкрою №28-03/2016 від 05.04.2016; видаткова накладна №81 від 01.09.2016; банківські виписки за квітень-травень 2016 року.

Крім того, надано договір про надання послуг з організації вантажних перевезень від 01.12.2015 №Ф-01, укладеного з ФОП ОСОБА_8

При цьому, перевіряючі зазначили, що згідно виписаних первинних документів тканину було доставлено на ТОВ "Формстиль" 28.03.2016, передано у закрійний цех 28.03.2016, а прибуткова накладна датується 30.03.2016.

В ході перевірки встановлено, що остання звітність з податку на додану вартість ТОВ "Люкс Консоріс" подана до органу ДФС за червень 2016 року. Згідно поданих, з моменту реєстрації до березня 2016 року, ТОВ "Люкс Консоріс" звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на даному підприємстві працювала 1 особа, а саме керівник підприємства.

В ході перевірки проведено співставлення даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН). За результатами співставлення встановлено, що з початку своєї діяльності до березня 2016 року, включно, ТОВ "Люкс Консоріс" не здійснювало придбання тканини н/в. Крім того, згідно звітності з податку на додану вартість протягом лютого-березня 2016 року ТОВ "Люкс Консоріс" не здійснювало придбання ТМЦ у неплатників ПДВ.

Крім того, отримано лист ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області від 27.09.2016 №5003/7/25-01-21-03, де зазначено, що в ході відпрацювання ТОВ "Люкс Консоріс" було встановлено, що дане підприємство згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року має ознаки фіктивності. Зокрема встановлено, що СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000068 за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.205 Кримінального кодексу України.

Перевіряючі вважають, що дані факти вказують на відсутність зв'язку між вказаними первинними документами, що свідчить те, що фактичного постачання товару не відбулося.

З таких підстав, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ "Люкс Консоріс" не могло реалізувати тканину, а отже податкова накладна виписана протягом березня 2016 року на адресу ТОВ "Формстиль" щодо постачання такої тканини складена безпідставно. Контролюючий орган вважає, що відсутній зв'язок виписаних документів з господарською діяльністю ТОВ "Формстиль".

Таким чином, Ніжинська ОДПІ встановила, що порушення статті 185, статті 186, статті 198, статті 200, статті 201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), пункту 2 статті 3, частини 1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) ТОВ "Формстиль" завищено податковий кредит з ПДВ за березень 2016 року на суму 103908,00 грн.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Так, платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені 201.1 cт. 201 Податкового кодексу України вимоги.

В силу пп. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість відноситься до загальнодержавних податків та зборів, та враховуючи, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Кодексу), саме пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Кодексу визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно, в даних правовідносинах враховується п. 44.1 ст. 44 Кодексу, яким встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ "Формстиль" є виробництво іншого верхнього одягу.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

При перевірці податкової правосуб'єктності учасників даних господарських операцій, судом встановлено, що ТОВ "Формстиль" у відповідності до виду діяльності було укладено з ТОВ "Люкс Консоріс" договір постачання товарів від 21.03.2016 №120 (а.с. 13-14).

На момент укладання договорів позивач та його контрагент у відповідності до вимог чинного законодавства був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як платники ПДВ, установчі документи яких не були визнані в судовому порядку недійсними та був відсутній вирок суду щодо можливих зловживань з боку їх посадових осіб, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не ставиться під сумнів відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що спірні господарські операції були вчинені між праводієздатними особами.

Вирішуючи питання правомірності формування позивачем показників податкового кредиту з податку на додану вартість за результатами спірної господарської операції, судом встановлено, що на виконання договору від 21.03.2016 №120, ТОВ "Люкс Консоріс" була виписана на адресу ТОВ "Формстиль" податкова накладна від 28.03.2016 № 32826 на суму 623448,00 грн. в т.ч. ПДВ 103908,00 грн., тканина н/в 3000 погонних метрів (а.с. 19).

До договору від 21.03.2016 № 120 ТОВ "Формстиль" була виписана Специфікація від 21.03.2016 № 1 (а.с. 15).

ТОВ "Люкс Консоріс" до ТОВ "Формстиль" було виставлено рахунок № 2 від 28.03.2016, згідно якого товаром є тканина н/в 3000 погонних метрів, на загальну суму 623448,00 грн. в т.ч. ПДВ 103908,00 грн. (а.с. 16).

Доказом отримання товару від ТОВ "Люкс Консоріс" є видаткова накладна від 28.03.2016 № 2 на суму 623448,00 грн. в т.ч. ПДВ 103908,00 грн. та довіреність на отримання товару від 28.03.2016 видана ТОВ "Формстиль" (а.с. 17, 18).

Згідно банківських виписок ТОВ "Формстиль" протягом квітня-травня 2016 року перерахувало на користь ТОВ "Люкс Консоріс" 623448,00 грн. в т.ч. ПДВ 103908 грн. (а.с. 22, 23).

При цьому, при дослідженні фізичних, технічних та технологічних можливостей контрагента позивача та ТОВ "Формстиль" для здійснення даної господарської операції, врахувавши всі докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про реальність здійснення даної операції, оскільки згідно договору про надання послуг з організації вантажних перевезень від 01.12.2015 № Ф-01, укладеного з ФОП ОСОБА_8 (а.с. 32-33) було здійснено перевезення тканини вагою до 2 тон з м. Києва до м. Носівки, а саме від ТОВ "Люкс Консоріс" до ТОВ "Формстиль". Встановлене також підтверджується заявкою №28.03.16 від 28.03.2016 (а.с. 34), актом здачі-прийняття робіт від 24.05.2016 № 038 (а.с. 118), товарно-транспортною накладною від 28.03.2016 №28/03-16 (а.с. 37), рахунком-фактурою від 24.05.2016 № 038 (а.с. 35) та платіжним дорученням від 26.05.2016 № 1522 (а.с. 36).

Відповідно до Закону України "Про технічні регламенти і відповідність", постачальник зобов'язаний реалізовувати продукцію, що підлягає обов'язковій сертифікації, за умови наявності у нього сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності.

Судом встановлено, що ТОВ "Люкс Консоріс" було надано позивачу Cертифікат відповідності №UA1.020.0054280-14, термін дії з 25.06.2014 по 24.06.2019, Протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 27.06.2014, Висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 03.07.2014 (Продукція: Тканини чисто вовняні, вовняні та напіввовняні відомчої призначеності УКТ ЗЕД: 5111, ДСТУ 4291:2004. Виробник ПРАТ "Камвольно-суконна компанія "Чексіл", а.с. 24, 25, 26).

При цьому, в договорі постачання товарів від 21.03.2016 № 120 зазначено, що асортимент товарів визначається у специфікації або накладних/рахунках (п. 2.1 договору).

В свою чергу, у специфікації № 1 та накладних до договору від 21.03.2016 № 120 зазначено, що предметом постачання є тканина напіввовняна, виробником якої є ПРАТ "Камвольно-суконна компанія "Чексіл", що жодним чином не спростовує реальність даної господарської операції, а підтверджує якість та походження спірного товару.

Крім того, згідно інформації у Сертифікаті відповідності, Протоколі державної санітарно-епідеміологічної експертизи, Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи на експертизу передавалась тканина призначена для пошиття верхнього одягу для військових.

Доказом використання тканини саме в цілях пошиття верхнього одягу для військових є те, що предметом договору від 24.03.2016 № 23 НП про закупівлю одягу верхнього, іншого, чоловічого і хлопчачого (костюм (кітель, брюки)) (код згідно з ДКПП 016:2010 - 14.13.2, код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18222) (корпоративна уніформа) є одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий (костюм (кітель, брюки)) (код згідно з ДКПП 016:2010 - 14.13.2, код згідно з ЄЗС ДК 021:2015 - 18222) (корпоративна уніформа), що також підтверджується специфікацією товару, ростовкою товару, видатковою накладною, актом від 22.04.2016 № 11, рахунками від 07.04.2016 № 25, від 13.04.2016 № 28, від 22.04.2016 № 35, від 18.04.2016 № 32, актами та видатковими накладними, договором від 01.12.2015 № Ф-01, актом здачі-прийняття робіт від 24.05.2016 № 038, рахунком-фактурою від 24.05.2016 № 038, заявкою від 28.03.2016, платіжним дорученням від 26.05.2016 № 1522, товарно-транспортною накладною, відомістю, видатковою накладною (а.с. 99-124).

Відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), код 14.13.2 має назву - Одяг верхній, інший, чоловічий і хлопчачий, та включає в себе: пальта, дощовики, півпальта, накидки, плащі, анораки, вітрозахисні плащі, вітрозахисні куртки й подібні вироби, чоловічі або хлопчачі, не трикотажні, піджаки (куртки) та блейзери, чоловічі або хлопчачі, з текстильних тканин, не трикотажні, костюми та комплекти, чоловічі або хлопчачі, з текстильних тканин, не трикотажні, штани, комбінезони з нагрудником і шлейками, бриджі та шорти, чоловічі або хлопчачі, з текстильних тканин, не трикотажні.

З цього вбачається, що тканина, яка за характеристиками, визначається як для верхнього одягу використовується в тому числі і для пошиття костюмів (кітель, брюки, тощо).

Таким чином, суд визнає, що придбана тканина напіввовняна була використана позивачем у власній господарській діяльності, а господарська операція, яка була предметом перевірки була реальною, оформлена відповідно до вимог бухгалтерського та податкового законодавства, що відповідає вимогам ст. 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зазначена господарська операція є дією, яка викликала зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі позивача.

До такого висновку, суд дійшов і тому, що ТОВ "Формстиль" була виписана прибуткова накладна № 2 від 30.03.2016, картка складського обліку матеріалів № 58 (надходження 3000 погонних метрів тканини від ТОВ "Люкс Консоріс"), 28.03.2016 відписано дану кількість тканини на закрійний цех, складено акт розкрою № 28-03/2016 від 05.04.2016 (кітель/брюки 52/3-5од., 52/5-15од., 52/6-5 од., 54/3-35од., 54/4-14од., 54/5-180од., 54/6-10од., 58/3-4од., 58/4-10од., 58/5-20од., 58/6-4од., 60/4-4од., 60/5-5од., 60/6-4од., 62/4-2од., 65/5-2од. всього 450од.) та надана видаткова накладна від 01.09.2016 № 81 (Реалізовано 1555,50 м.п. тканини ФОП ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_1) на загальну суму 326655,00 грн. в т.ч. ПДВ 54442,50 грн.) (а.с. 27, 28, 29, 30).

Встановлене спростовує твердження відповідача, що фактичне постачання товару не відбулось та дає підстави для висновку, що дана господарська операція спричинила реальні зміни майнового стану ТОВ "Формстиль", а спірна господарська операція має під собою економічно обґрунтовану мету з боку позивача.

Суд наголошує, що доказів розслідування кримінального провадження № 0000068 за фактом фіктивного підприємництва щодо ТОВ "Люкс Консоріс", за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України, контролюючим органом суду не надано, як і не надано відповідного вироку суду.

В силу абзацу "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг, тому необхідно врахувати п. 198.2 ст. 198 Кодексу, яким встановлено дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Також, суд зазначає п. 198.3 ст. 198 Кодексу яким визначається податковий кредит звітного періоду та п. 200.1 ст. 200 Кодексу щодо визначення та розрахунку суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України, і враховує, що згідно п. 198.6 ст. 198 Кодексу не відноситься до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Сукупний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що право на податковий кредит виникає у платника податків лише після одержання податкової накладної, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ - дана обставина представником відповідача не оспорювалась.

Крім того, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, на підтвердження вищезазначених норм чинного законодавства та реальності вчинення господарської операції, позивачем було надано всі необхідні первинні документи.

Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що суму податкового кредиту за результатами спірної господарської операції позивач сформував правомірно, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що сума ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої його контрагенту, при наявності належно оформлених податкової накладної, виписаної останнім на адресу ТОВ "Формстиль".

Факт передачі товару підтверджується наявною видатковою накладною де встановлено підписи відповідальних осіб (в матеріалах справи).

Вказана видаткова накладна повністю відповідає вимогам, встановлених до первинних документів, які пред'являються п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2 Положення про документальне - забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

З пояснень представника позивача та представника відповідача вбачається, що Ніжинською ОДПІ не були взяті до уваги вищезазначені документи, а тому посилання останньої на п. 44.6 ст. 44 Пдаткового кодексу України, як на підставу правомірності прийнятого рішення є безпідставним.

З урахуванням досліджених господарських операцій, суд прийшов до висновку, що за належних доказів Ніжинська ОДПІ не мала підстав для винесення оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд погоджується із обґрунтуваннями позивача про те, що висновки Ніжинської ОДПІ, викладені в акті перевірки - є безпідставними, оскільки згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку підприємства, фінансово-господарська діяльність відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі. І тому, виключення вищевказаних сум зі складу податкового кредиту, та відповідно визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість - є незаконними.

Суд також вважає, що ні Податковий кодекс України, ні інші законодавчі акти з питань оподаткування не ставлять право позивача на податковий кредит в залежність від дотримання вимог податкового та іншого законодавства іншими суб'єктами господарювання.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Приписами ч.3 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 17.10.2016 № та не надав доказів встановлених актом порушень з боку ТОВ "Формстиль".

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами наданих контрагентами позивачу, відображення таких операцій в бухгалтерському обліку позивача та надання для перевірки всіх необхідних первинних документів, які відповідають вимогам законодавства, суд вважає, що Ніжинською ОДПІ було неправомірно винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення та констатуючи спірність формування відповідачем податкового зобов'язання позивачу по податку на додану вартість, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкове повідомлення-рішення Ніжинської ОДПІ від 17.10.2016 № - підлягає скасуванню, а позовні вимоги ТОВ "Формстиль" - задоволенню.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинської ОДПІ.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області форми «Р» № від 17.10.2016, яким визначено грошове зобов'язання, яке підлягає виконанню Товариством з обмеженою відповідальністю "Формстиль" у розмірі 103908,00 грн. за основним платежем та 25977,00 грн. сума за штрафними санкціями.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Формстиль" судовий збір в сумі 1948,27 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок вісім гривень 27 коп.) сплачений згідно платіжного доручення від 24.10.2016 № 1696 за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ю.О. Скалозуб