Справа № 750/10670/16-а
Суддя: Жук М. І.
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1096/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Жук М.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

07.11.2016 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить зобов'язати відповідача перерахувати та призначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді з 16 вересня 2016 року.

Ухвалою судді від 08.11.2016 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу в десятиденний строк, з дня одержання копії ухвали, подати через канцелярію суду заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

25.11.2016 року представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що враховуючи внесені законодавчі зміни, що регулюють спір, який виник в даних правовідносинах, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач народився 02.08.1961 року і є громадянином України. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що постановою Верховної Ради України № 302/94-ВР від 20.12.1994 року його обрано на посаду судді військового місцевого суду Чернігівського гарнізону, а 26.07.2007 року постановою № 1237-V обрано суддею апеляційного суду Чернігівської області. До обрання на посаду судді позивач працював на посадах слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому з 01.09.1986 року по 05.11.1988 рік, а з 06.11.1988 по 22.11.1989 рік на посаді в.о. начальника слідчого відділення Ріпкинського РВВС Чернігівського облвиконкому, з 03.11.1993 по 11.05.1995 року на посаді консультанта 1-ої категорії відділу організаційного забезпечення судів та судово-правової реформи Чернігівського обласного управління юстиції, які при визначенні довічного грошового утримання зараховуються судді в стаж. Також, з 26.10.1979 року по 17.02.1982 року він проходив строкову військову службу в Радянській Армії, яка також зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді.

З урахуванням строкової військової служби, стажу роботи слідчим, консультантом відділу організаційного забезпечення судів та судово-правової реформи Чернігівського обласного управління юстиції та суддею, який станом на 13.06.2006 року становив 20 років 1 місяць 4 дні, розпорядженням Державної судової адміністрації України № 17-4077/06 від 05.07.2006 року позивачу було встановлено щомісячне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати з 11 травня 2006 року (а.с. 23).

У зв'язку з набранням законної сили Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015 року, ОСОБА_1 виплачувалася доплата за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу.

Маючи необхідний для відставки судді стаж роботи, встановлений законодавством України, 07 квітня 2016 року позивач звернувся до Верховної ради України та Вищої ради юстиції України з відповідними заявами про відставку. Постановою Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року № 1513-VІІІ його звільнено з посади судді у зв'язку із виходом у відставку. Згідно із наказом в.о. голови апеляційного суду Чернігівської області № 100-ос від 14 вересня 2016 року він був звільнений з посади судді у зв'язку із прийняттям постанови Верховної Ради України про звільнення з посади судді у зв'язку із виходом у відставку.

Згідно здійсненого апеляційним судом Чернігівської області розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, станом на 15 вересня 2016 року становить 30 років 04 місяця 09 днів (а.с. 27).

20.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно протоколу № 8667 від 03.10.2016 року, який позивач отримав 27 жовтня 2016 року, Чернігівським об`єднаним управління Пенсійного фонду України було нараховано і призначено щомісячне грошове утримання судді в розмірі 82% заробітної плати, при цьому, врахований тільки стаж роботи на посаді судді, який складає 21 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, що визначається відповідно до ст. 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з п.11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІ, було встановлено: до стажу роботи, що дає право на відстаку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях…, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865 встановлено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного Законом, половина строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

З доданих до позовної заяви матеріалів крім стажу роботи позивача на посаді судді підтверджується календарний період проходження строкової військової служби (з 26.10.1979 року по 17.02.1982), половина строку навчання в Волгоградській Вищій слідчій школі МВС СРСР (з 01.09.1982 року по 29.07.1986 року), робота на посадах слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому (з 01.09.1986 року по 05.11.1988 рік) та в.о. начальника слідчого відділення Ріпкинського РВВС Чернігівського облвиконкому (з 06.11.1988 по 22.11.1989 рік), (з 03.11.1993 по 11.05.1995 року) на посаді консультанта 1-ої категорії відділу організаційного забезпечення судів та судово-правової реформи Чернігівського обласного управління юстиції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст. 126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 року №19-рп/2004 було надано офіційне тлумачення положення ст. 126 Конституції України, зокрема зазначено, що додаткові гарантії незалежності і недоторканості суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Такі, гарантії визначені, зокрема, ст. 13 Закону України «Про статус суддів» від 10.07.1998 року. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Конституційний Суд України зазначив, що невід'ємною складовою статусу суддів є їх незалежність, яка забезпечується, у тому числі, гарантуванням фінансування та належних умов для функціонування судів і діяльності суддів, їх правового і соціального захисту (підпункт 1.1 пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N19-рп/2004).

В пункті 7 Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року №8-рп/2005 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обов'язків судді. Також у цьому рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Суд зауважує, що щомісячне довічне грошове утримання судді, який вийшов у відставку, та пенсія є різними поняттями та права на них виникають з різних підстав, що також підтверджується Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013, в якому зокрема вказано, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17 листопада 2010 року № (2010)12 зазначено: «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (пункт 54).

Відтак, враховуючи, що за суддею, який перебуває у відставці, зберігається звання судді та такі ж гарантії недоторканості та соціального захисту, як і до виходу у відставку, обмеження при виході у відставку гарантованого щомісячного довічного грошового утримання судді є обмеженням соціальних гарантій суддів, передбачених Конституцією України та іншими законами України, оскільки зміст та обсяг досягнутого суддями рівня матеріального забезпечення не може бути звужено або скасовано шляхом внесення змін до чинного законодавства.

Оскільки позивачем, протягом дії Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453 у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, був набутий достатній стаж роботи для призначення довічного грошового утримання судді у розмірі 90 %, який становить понад 30 років, що в повній мірі підтверджується долученими до матеріалів справи документами, тому заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України перерахувати та призначити ОСОБА_1 розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, починаючи з 16.09.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку, відкритому Державному казначейству України в Національному банку України витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів у порядку, встановленому статтею 186 КАС України.

Суддя