Справа № 461/3830/16-а
Суддя: Государський А. В.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3830/16-а
Провадження №2-а/461/392/16
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

28 листопада 2016 року Галицький районний суд м.Львова у складі: головуючого судді Государського А.В., при секретарі Скаб В.О., за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 24.09.2015 року адміністративною комісією ГРА ЛМР винесено постанову №164 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Оскаржуваною постановою встановлено, що ОСОБА_4, порушив правила благоустрою м.Львова, затверджених Ухвалою міської ради від 21.04.2011 року №376. Однак вважає постанову відповідача незаконною, оскільки вона суперечить вимогам ст.ст.256, 268, 278 КУпАП, зокрема його не було повідомлено про час розгляду справи, а при її винесенні не досліджено доказів та фактичних обставин. Зокрема, станом на день складення протоколу про адміністративне правопорушення від 26.08.2015 року та оскаржуваної постанови від 24.09.2015 року, ТзОВ «Преса» завершувало підготовку необхідної документації на перенесення кіоску на вул.Лазаренка, 42 у м.Львові. Поряд з тим, ТС-МАФ на Лазаренка, 42 не є самочинно встановленим, оскільки, ухвалами ЛМР від 03.12.2009 року №3087, від 20.03.2014 року №3190 та від 23.04.2015 року №4527 було погоджено його місце встановлення, умови та порядок користування. Також стверджує, що 21.10.2015 року між Управлінням комунальної власності ДЕП ЛМР та ТзОВ «Преса» було укладено договір про продовження права тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд терміном до 30.12.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_5 до початку судового засідання подала клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до суду. Покликається на те, що оскаржувану постанову було винесено 24.09.2015 року, однак до суду з позовом він звернувся лише 07.06.2016 року.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача з огляду на те, що про оскаржувану постанову позивачу стало відомо лише 10.05.2016 року.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, та представника третьої особи, суд вважає, що позові слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду 07.06.2016 року, однак оскаржувана постанова винесена 25.09.2015 року, текст якої було надіслано позивачу 25.09.2016 року, що підтверджується копією квитанції про поштове відправлення (а.с.60).

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення клопотання представника відповідача, представник позивача ОСОБА_1 не навів жодних аргументів на поважність причин пропуску строку звернення до суду та не заявив клопотання про поновлення йому вказаного строку.

У відповідності до вимог ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, серед іншого , позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Окрім того, суд під час вирішення заявленого клопотання, керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «ОСОБА_2 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд виходить із того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що даний позов слід залишити без розгляду, оскільки позов подано з пропуском строку звернення до суду, підстави для його поновлення у суду відсутні.

Керуючись ст. 100, 155 КАС України, ст.289 КУпАП, суд,

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_4 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський