Справа № 806/620/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 листопада 2016 року м. Київ К/800/27971/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Головного управління Національної поліції в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 29061,74 грн.; стягнути з Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково: стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 29061,74 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції.

Абзацем 3 пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про національну поліцію" (в редакції на день звільнення позивача) передбачено, що за працівниками поліції право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На момент звільнення позивача та проведення із ним остаточного розрахунку була чинною і підлягала застосуванню Постанова КМУ №393 від 17 липня 1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

Щодо доводів відповідача про відсутність на момент звільнення позивача механізму нарахування та виплати допомоги, відсутність бюджетних асигнувань на такі витрати, та доводів, що спеціальним законодавством не передбачено стягнення відшкодування за затримку розрахунку при звільненні суди зазначили, що відповідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України" заява № 10972/05, відсутність коштів не може бути підставою для недотримання своїх зобов'язань. Відмова у проведенні відповідних виплат розцінюється Європейським Судом з прав людини як свавільна, така, що не ґрунтується на законі, та порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Грошове забезпечення поліцейських Національної поліції врегульовано ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року та Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Проте зазначеними нормативними актами не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні зі служби в поліції. В той же час такий порядок визначений Кодексом законів про працю України.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 у справі №21-8а15.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що на момент звільнення позивача з посади поліцейського не існувало правового механізму нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні до набрання чинності постанови Кабінету міністрів України від 02 березня 2016 року № 154.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, моральної шкоди.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України