Справа № 820/5209/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 листопада 2016 р. № 820/5209/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Абоян І.І.

За участі представників сторін:

позивача - Соловей Г.В.

відповідача - Лукянцева С.О., Піскун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Продзернопром» до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальності "Продзернопром", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати в повному обсязі податкові повідомлення - рішення Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області № від 28.07.2016 року, № та № від 16.05.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення позивачем податкового законодавства, а тому просить суд скасувати їх в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представники відповідача в судове засідання прибули, проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

Судом встановлено, що фахівцями Східної ОДПІ м. Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Продзернопром" по взаємовідносинам з ТОВ «Кийрегіонбуд» за період липень 2015 року.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт № 1690/20-38-14-02-04/38277010 від 25.04.2016 року, в якому зафіксовано порушення ТОВ "Продзернопром" вимог законодавства, а саме:

- п. 44.6 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого у липні 2015 року завищено суму від'ємного значення податку на додану вартість у сумі 23461,00 грн. та занижено до сплати у сумі 210209,00 грн.;

- п. 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку при Міністерстві фінансів України, ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження до сплати в бюджет суми податку на прибуток по декларації за 2015 рік на загальну суму в розмірі 210303,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки № 1690/20-38-14-02-04/38277010 від 25.04.2016 року контролюючим органом винесені наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення № від 16.05.2016 року, яким ТОВ "Продзернопром" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 164820,50 грн., з яких 109875 грн. - за основним платежем, 54937,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення № від 16.05.2016 року, яким до ТОВ "Продзернопром" застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 23461,00 грн;

- податкове повідомлення - рішення № від 28.07.2016 року, яким ТОВ "Продзернопром" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 120002,00 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків (як обов'язкова ознака господарської операції) кореспондується з нормами ПК України.

Приписами підпункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до підпункту 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Порядок формування податкового кредиту передбачений статтею 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Згідно частини 1 статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

З огляду на пункт 201.8. статті 201 Податкового кодексу України вбачається, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 вищевказаного кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що між ТОВ Продзернопром" (Покупець) та ТОВ «Кийрегіонбуд» (Постачальник) укладено договір поставки від 23.07.2015 року № 2307/15-1, згідно умов якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукти харчування в асортименті, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах цього договору. Якість Товару, що передається у власність Покупця, повинна відповідати вимогам діючого в Україні ДСТУ (ГОСТу) параметрам, державним стандартам та всім якісним характеристикам для певного виду товару, встановлених чинним законодавством України. Ціна на поставлений за цим договором товар є договірною і вказується в Специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору (а.с.62-64).

Також, сторонами підписано Специфікацію 1 (Додаток № 1 до Договору від 23.07.2015 року № 2307/15-1), відповідно до якої Постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар, а саме: борошно в/г, 50,0 у кількості 170,000 т., загальна сума без ПДВ складає 666683,33 грн., сума ПДВ 20 % складає 133336,67 грн., загальна сума з ПДВ складає 800020,00 грн.

Так, на підтвердження взаємовідносин із контрагентом ТОВ «Кийрегіонбуд», представником позивача надані копії видаткових накладних № 5 та № 6від 23.07.2015 року, а також копії податкових накладних № 5, 6, 7 від 23.07.2016 року (оформлені в електронному вигляді).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства на підставі того, що ТОВ Продзернопром" не підтверджено фактичного реального отримання від ТОВ «Кийрегіонбуд» товару, а саме борошна в/г.

Суд зазначає, що під час розгляду даної справи представником позивача було надано до суду в якості первинних документів лише видаткові та податкові накладні, виписані контрагентом, між тим, представником позивача не надано до суду доказів реального здійснення операцій з придбання товару у контрагента, а саме: документів, що підтверджують отримання платником податку товарів (товаро - транспортних накладних, картки складського обліку товару та ін.), документів, що підтверджують подальшу реалізацію такого товару у господарській діяльності підприємства.

Таким чином, представником позивача не надано до суду доказів того, що контрагентом позивача були виписані відповідні податкові накладні в результаті виконання правочину, що в свою чергу унеможливлює підтвердження того, що договірні правовідносини між ТОВ «Продзернопром» та його контрагентом ТОВ «Кийрегіонбуд» оформлені належним чином, у відповідності до вимог податкового законодавства.

Слід відмітити, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту по ПДВ, якщо податковий орган доведе, що відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, як у випадку нездійснення самих операцій (постанова Верховного суду України від 04.09.07 р. № 07/97).

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про те, що висновки податкового органу про неможливість формування позивачем податкового кредиту по ПДВ за період, що перевірявся, у зв'язку з відсутністю доказів фактичного виконання (реалізації) наданих послуг, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення, є правомірними.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальності «Продзернопром» до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного Управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Постанова в повному обсязі виготовлена 30 листопада 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко