Справа № 806/1476/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1476/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Нагірняк М.Ф., суддів: Гурін Д.М., Попова О.Г.,

за участю: секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" до Державної служби геології та надр України про скасування пунктів № № 1-4, викладених у приписі від 20.07.2016 р. №878-14/06,

встановив:

Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт" звернулося з позовом до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України про скасування пунктів № № 1-4, викладених у приписі від 20.07.2016 р. №878-14/06.

Ухвалою суду від 20.09.2016року проведено заміну належного Відповідача по даній справі на Державну службу геології та надр України.

В судовому засіданні представники Позивача, Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт", позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що підприємство на підставі спеціального дозволу на користування надрами №4076 від 18.10.2006року та Акту про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007року здійснює господарську діяльність щодо розробки Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища. Відповідачем за результатами проведеної перевірки був внесений припис від 20.07.2016 р. №878-14/06 щодо усунення виявлених порушень. На думку представників Позивача, вимоги, викладені в пунктах 1-4 цього припису, протирічать чинному законодавству, а тому підлягають скасуванню.

Представники Позивача зазначають, що підприємство не відноситься ні до підприємств, які будуються чи розширюються або реконструюються, а тому не зобов'язане проводити корегування технічного проекту освоєння надр (Коростень-Щорсівська ділянка Коростенського родовища). Підприємство ще 18.02.2016року подало Відповідачу всі документи щодо внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами №4076 від 18.10.2006року. На даний час відсутні підстави для переоформлення Акту про надання Позивачу гірничого відводу № 297 від 24.05.2007року.

Представник Відповідача, Державної служби геології та надр України, проти позову заперечив і пояснив, що оскаржуваний припис був винесений за результатами перевірки і повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача, заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо підстав та порядку проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр регулюються правовими нормами Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. N 1294 (надалі - Порядок N 1294, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Як зазначено в п.2,5 цього Порядку N 1294 державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами. Державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до плану проведення перевірок надрокористувачів у 3-му кварталі 2016року уповноваженими особами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України була проведена перевірка дотримання Приватним акціонерним товариством "Транснаціональна корпорація "Граніт" вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища (акт перевірки від 20.07.2016року) (а.с.10-20).

За результатами вказаної перевірки Позивачу був внесений оскаржуваний припис від 20.07.2016 р. №878-14/06 (надалі - Припис) щодо усунення в строк до 22.08.2016року виявлених порушень вимог законодавства у сфері надрокористування (а.с.8-9).

Правомірність призначення та проведення вказаної перевірки Позивачем не оскаржується.

Сторонами визнається, що відповідно до вимог п.16 Порядку N 1294 у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п'яти робочих днів з дати її завершення складається припис, який може бути оскаржений до Держгеонадр або суду в установленому законом порядку

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно щодо правомірності вимог Відповідача, які зазначені пунктах 1-4 вказаного припису.

Як зазначено в п.1 оскаржуваного Припису Позивачем "не відкореговано технічний проект освоєння надр відповідно до Протоколу ДЗК від 27.10.2015року №3443", чим порушено вимоги ст.ст.51,53 Кодексу України про надра, ст.ст.13-15 Закону України "Про екологічну експертизу", положення постанов КМ України № 554 від 27.07.1995р. та № 1099 від 03.10.1997р.

Суд встановлено та визнається сторонами, що вказаний Протокол ДЗК від 27.10.2015року №3443 затверджений 12.02.2016року Державною комісією України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України (а.с.36-45). Разом з тим, вказаний Протокол не містить жодних вимог щодо необхідності певного корегування технічного проекту освоєння Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища.

Зазначені Відповідачем в п.1 Припису правові норми статей 51 і 53 Кодексу України про надра не містять жодних вимог (підстав, порядку) щодо корегування технічного проекту освоєння надр. Вказані правові норми регулюють інші правовідносини.

Правові норми ст.ст.13-15 Закону України "Про екологічну експертизу" від 9 лютого 1995 року N45/95-ВР взагалі регулюють відносини щодо форм екологічної експертизи та їх об'єктів та не містять жодних вимог (підстав, порядку) щодо корегування технічного проекту освоєння надр.

Постановою КМ України № 554 від 27.07.1995р. лише затверджено розроблений Міністерством охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки і Міністерством охорони здоров'я перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, для яких здійснення державної експертизи є обов'язковим. Більш того, вказана постанова КМ України № 554 від 27.07.1995р. втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2013 року N 808.

Постановою КМ України № 1099 від 03.10.1997р. лише затверджено ОСОБА_3 визначення загального розрахункового обсягу видобутку корисних копалин та не передбачено жодних правових механізмів розроблення чи корегування технічного проекту освоєння надр.

В судовому засіданні представник Відповідача також не зміг надати суду жодного правового обґрунтування зазначеної в п.1 Припису вимоги щодо обов'язковості корегування технічного проекту освоєння надр.

Як зазначено в п.2 оскаржуваного Припису Позивачем "не внесені зміни до спеціального дозволу на користування надрами №4076 від 18.10.2006року у зв'язку з виявленням під час користування надрами даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів, а саме переоцінки запасів корисних копалин Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища згідно з Протоколом ДЗК від 27.10.2015року №3443".

Безспірно, за приписами підпункту 4 пункту 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. N 615, виявлення нових даних про нові властивості, якість або кількість корисних копалин після проведення державної експертизи відповідних геологічних матеріалів є підставою для внесення змін до спеціального дозволу.

Разом з тим, в розумінні вимог п.1 цього Порядку видача спеціальних дозволів, продовження строку їх дії, переоформлення, видачі дубліката, тощо не відноситься до повноважень надрокористувачів, а є повноваженнями самого Відповідача.

Більш того, сторонами визнається і підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, що Позивачем ще 18.02.2016року на адресу Відповідача направлено заяву про внесення таких змін до спеціального дозволу та долучено відповідні додатки (а.с.46). Відповідно до вимог п.18 зазначеного Порядку вказана заява Позивача підлягала розгляду протягом 30 календарних днів з дати надходження заяви про переоформлення дозволу (внесення змін до нього).

Всупереч вказаними вимогам Відповідачем станом на день проведення перевірки та винесення оскаржуваного Припису в установленому порядку заява не була розглянута. Лише листом від 31.10.2016року Відповідач повідомив про відмову у внесенні змін до спеціального дозволу (а.с.170-171).

За приписами ч.6 ст.4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у разі якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності (принцип мовчазної згоди).

Копія такої заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів адміністратору або дозвільному органу.

Як зазначено в п.3 оскаржуваного Припису, Позивачем "не переоформлено Акт про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007року Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища у зв'язку із невідповідністю площі, яка зазначена в спеціальному дозволі на користування надрами №4076 від 18.10.2006року.

Дійсно, в судовому засіданні встановлено, що в спеціальному дозволі на користування надрами Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища №4076 від 18.10.2006року зазначена площа земельної ділянки в розмірі 37,8га, а в Акті про надання гірничого відводу №297 від 24.05.2007року розмір площі - 32,48га.

Суд вважає, що вимога, яка зазначена в п.3 Припису, є алогічною і також такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Безспірно, за приписами п.12 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 59 гірничий відвід на розробку родовищ корисних копалин надається з урахуванням меж об'єкта надрокористування, визначених у спеціальному дозволі на користування надрами, та з дотриманням вимог пункту 18 цього Положення.

Акт про надання гірничого відводу №297 видавався Житомирською обласною радою 24.05.2007року на підставі спеціального дозволу на користування надрами Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища №4076 від 18.10.2006року (а.с.34). Така невідповідність щодо площ зумовлена діями не Позивача, а відповідних суб'єктів владних повноважень, що видавали вказаний гірничий відвід.

Більш того, відповідно до вимог п.9 вказаного Положення законодавець передбачає лише дві підстави для переоформлення наданого гірничого відводу - зміна користувача надр або його реорганізація.

В п.4 оскаржуваного Припису Відповідачем зазначено, що Позивачем "не переоформлено Акт про надання гірничого відводу № 297 від 24.05.2007року Коростень-Щорсівської ділянки Коростенського родовища у зв'язку із зміною найменування юридичної особи із Відкритого акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство "Транснаціональна корпорація "Граніт", що призвело до порушення п.9 Положення про порядок надання гірничих відводів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 59.

Такі доводи Відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як вже зазначалося, за приписами п.9 вказаного Положення законодавець передбачає лише дві підстави для переоформлення наданого гірничого відводу - зміна користувача надр або його реорганізація. В розумінні вказаних вимог Положення зміна лише в назві надрокористувача без відсутності жодних доказів проведення реорганізації не може слугувати підставою для переоформлення такого гірничого відводу.

Ні в акті перевірки, ні в поясненнях представника Відповідача в судовому засіданні не наведеного жодного обґрунтування щодо певної реорганізації Позивача як надрокорстувача, не зазначено коли мала місце така реорганізація та не зазначено в чому вона проявилася.

Відповідно до Закону України "Про господарські товариства" акціонерні товариства поділялися на два види, відкриті та закриті, скорочено ВАТи і ЗАТи, традиційно ці скорочення набрали загального розповсюдження і використовуються при зазначенні скороченого найменування відкритих та закритих акціонерних товариств.

У зв'язку з набранням чинності з 29 квітня 2009 р. Законом України від 17.09.2008 р. N 514-VI "Про акціонерні товариства" акціонерні товариства поділяються за типом на публічні та приватні.

Відповідачем не враховано, що згідно з пунктом 5 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону N 514-VI статути та внутрішні положення акціонерних товариств, створених до набрання чинності цим Законом, підлягали приведенню у відповідність, в тому числі щодо типу (публічні і приватні замість відкритих і закритих) із нормами цього Закону не пізніше ніж протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом.

В розумінні вимог частини другої статті 5 Закону N 514-VI зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Всі приватні та публічні акціонерні товариства згідно чинної Класифікації організаційно-правових форм господарювання (КОПФГ) класифікуються за кодом 230 "Акціонерне товариство".

На підставі викладеного суд робить висновок, що припис Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України №878-14/06 від 20.07.2016року в частині викладених пунктів порушень за №№ 1-4 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, винесений без врахування всіх обставин, що мали місце для його прийняття, упереджено, а тому в цій частині є протиправний та підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" у вигляді судового збору в сумі 1378,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Керуючись статтями 2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити, визнати протиправним та скасувати припис Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України №878-14/06 від 20.07.2016року в частині викладених пунктів порушень за №№ 1-4.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "Транснаціональна корпорація "Граніт" у вигляді судового збору в сумі 1378,00грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Суддя Д.М. Гурін

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 28 листопада 2016 р.