Справа № 489/3150/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3150/16-а
Номер провадження 2-а/489/184/16
Постанова

Іменем України

24 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі-відповідач) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що ним правила ПДР порушені не були, у зв'язку з чим постанова є необґрунтованою.

Просив суд скасувати постанову серії ПС1 №999322 від 03.06.2016 у справі про адміністративне правопорушення.

01.08.2016 до суду від представника відповідача надійшло заперечення, в якому вказують, що постанову від 03.06.2016 вважають такою, що винесена правомірно.

Ухвалою суду відповідача Управління патрульної полії у м. Херсоні замінено на Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, надав суду письмові заперечення.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

03.06.2016 поліцейським м. Миколаєва 1 роти 3 батальйону капралом поліції Швачком В. М. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №999322, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Встановлено, що позивач здійснив зупинку т/з ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15. и ПДР України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зазначена норма є бланкетною, відсилає до Правил дорожнього руху України. Пунктом 15.9 и) Правила дорожнього руху визначено, що зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо у місці виїзду.

Згідно пункту 1 Правил прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в'їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

При цьому, пунктом 1 Правил передбачена вимушена зупинка.

Окрім того пунктом 15.14 Правил дорожнього руху передбачено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб.

Позивач посилається на те, що ним було здійснено саме вимушено зупинку, оскільки необхідно було відповісти на смс - повідомлення. Тим самим, сам факт зупинки позивачем не заперечувався.

Суд зазначає, що зупинка автомобілю позивача не є вимушеною в розумінні п. 1 ПДР України, оскільки не була викликана об'єктивною, негайною і невідворотною необхідністю зупинки транспортного засобу.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідачем мав бути складений протокол, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, що узгоджується з наведеними нормами права.

Посилання позивача на те, що у постанові вказано пункт 15 "и" замість п. 15.9 "и", не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки окрім посилання на пункт правил здійснено опис об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Пояснення позивача та процес встановлення фактичних обставин правопорушення зафіксовано на відео, яке долучено до матеріалів справи.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП суд

постановив

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 999322 від 03.06.2016 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя В. В. Кокорєв