Справа № 440/1638/15-а,2-а/440/22/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Справа № 876/8187/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016р. по справі №440/1638/15-а, 2-а/440/22/16 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС у Львівській області, третя особа заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України Мірошниченко Михайло Ігнатович про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

18.11.2015 року позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. в справі про порушення митних правил від 06.11.2015 року №2144/20908/15, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн..

Постановою Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що він віз службовий автомобіль, який призначений для використання в службових цілях і не використовується для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів не підпадає під визначення транспортного засобу комерційного призначення, а режим його перебування на митній території України не підпадає під визначення митного режиму «транзит».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 05.09.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост «Грушів» Львівської митниці автомобіль марки «Renault Laguna Grandtour», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, в режимі «транзит» та станом на 21.03.2016 року за встановленим терміном не вивіз за межі митної території України та у інший митний режим не помістив даний транспортний засіб на іноземній реєстрації.

21.09.2015 року державний інспектор ВМО №1 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС Кривошия В.Я. склав протокол №2144/20908/15 про порушення ОСОБА_1 митних правил.

06.11.2016 року заступник начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченко М.І. виніс постанову в справі про порушення митних правил, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем був доведений факт вчинення адміністративного проступку, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося із дотриманням вимог митного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Ч.1 ст.381 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п'ять діб.

Відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем до цього часу не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Дана позиція відображена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 14.06.2016р. у справі №К/800/45025/15

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем на підтвердження факту поломки автомобіля документи, не дають підстав для висновку про обставини непереборної сили, які існували на час вчинення ним порушення, т.я. позивачем відповідно до вимог ст.192 МК України не було повідомлено митний орган про обставини події та місцезнаходження транспортного засобу, а також не було додано жодного належного доказу, який би підтвердив факт настання дії непереборної сили, та може бути безумовною підставою для звільнення від адміністративної відповідальності передбаченої за порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016р. по справі №440/1638/15-а, 2-а/440/22/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець