Справа № 815/3302/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3302/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року 12 год. 59 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

судді Бжассо Н.В.,

судді Свиди Л.І.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача Бовра Д.Ю.,

представника Відповідача Орловської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, ДФС України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернулось ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДФС України про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 25 липня 2016 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні 25.10.2016 року залучено до участі у справі другого відповідача - ДФС України.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та згідно останніх, наданих до канцелярії суду 25.10.2016 року, просив суд:

визнати протиправними дії ДФС України щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року;

зобов'язати ДФС України відновити реєстрацію податкової звітності ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" () в електронному вигляді, зареєструвати податкові накладні № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" знаходиться на обліку Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. Між позивачем та Іллічівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області укладено договір про визнання електронних документів. Позивачем засобами електронного зв'язку було направлено податкові накладні № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року, однак їх не було прийнято з посиланням на те, що можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності. Позивач зазначив, що договір про визнання електронної звітності є діючим, разом з тим Позивачем подано засобами електронного зв'язку Податкові накладні, які не були зареєстровані. Позивач зазначає про відсутність законних підстав для не прийняття поданих декларацій, відтак дії щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року є протиправними, а реєстрація декларацій має бути відновлена та зареєстрована, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

У судове засідання 22.11.2016 року з'явився представник позивача, уточнені позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні представник відповідачів заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 117-119).

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УЛС ГЛОБАЛ» (ідентифікаційний код 39158662) зареєстровано за адресо: Одеська область, м. Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул. Північна 41.

ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області.

30 вересня 2015 року між ДПІ у м. Іллічівську та ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ» укладено договір про визнання електронних документів № 4 (а.с. 8-10). Згідно п. 1 Договору предметом договору є визнання податкових документів поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях як оригіналу. В п.1 Договору передбачено, що платник податків зобов'язаний надсилати до органу ДПС податкові документи в електронному вигляді у форматі (стандарті), затвердженому ДПА України.

Відповідно до п. 4 розділу 6 вказаного договору орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

ТОВ «УЛС ГЛОБАЛ»» надіслало до органу ДПС податкові накладні, а саме:

- податкову накладну № 1 від 21.06.2016 року. Однак з квитанції № 1 податкова накладна доставлена до ДФС України та документ не прийнято «можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с. 133-134);

- податкову накладну № 2 від 31.08.2016 року. Однак з квитанції № 2 вбачається, що податкова накладна доставлена до ДФС України та документ не прийнято «можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності» (а.с. 131-132).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п.201.1 ст.201 та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 року затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, (далі - Порядок), яким визначено механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників ПДВ - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платником такого податку покупцям товарів (послуг) податкових накладних та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі.

У відповідності до п.1 Порядку подання податкової накладної та/або розрахунок коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

За приписами п.9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Наказом Державної податкової адміністрації України № 233 від 10.04.2008 року затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу III Інструкції визначено, що податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі.

Зі змісту п.2 розділу II Інструкції вбачається, що для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов'язковими для податкової звітності у паперовій формі.

З аналізу наведених вище норм вбачається, на підставі договору про визнання електронних документів між контролюючим органом та платником податку, а також за умови проведення між останніми обміну посиленими сертифікатами відкритих ключів, сформованими акредитованим центром сертифікації ключів, платник податку може подавати податкову накладну та/або розрахунок коригування до контролюючого органу в електронній формі виключно засобами телекомунікаційного зв'язку.

Судом встановлено, що будь-яких доказів на підтвердження розірвання договору № 4 про визнання електронних документів від 30.09.2015 року відповідачами до суду не надано. Окрім того, відповідач зазначив, що сума ПДВ в податковій накладній від 15.08.2016 року № 1 (791666, 67 грн.) на дату реєстрації в ЄРПН, перевищувала суму на яку платник має право зареєструвати податкові накладні або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних. Разом з тим, суд зазначає, що представником відповідача не було надано доказів на підтвердження вказаних обставин із обґрунтованим посиланням на приписи чинного законодавства.

Таким чином суд дійшов висновку, що станом на момент подачі податкових накладних, 15.08.2016 року та 31.08.2016 року, вищезазначений договір про визнання електронних документів діяв. Відтак Відповідачами не доведено наявність законних підстав для не прийняття податкових документів платника податків ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ".

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо місцезнаходження юридичних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.17 зазначеного Закону, в Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

В силу ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом встановлено, а сторонами не заперечувалось, що станом на момент подачі податкових накладних № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року позивач зареєстрований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с.Бурлача Балка, вул. Північна 41.

Як і станом на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, так і станом на день не прийняття податкових накладних, доказів наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей відносно позивача щодо не підтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність підприємства за місцезнаходженням до суду не надано.

Суд зазначає, що оскільки державним реєстратором Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців не вносилися зміни щодо місцезнаходження позивача або запис про його відсутність за місцезнаходженням, то у Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області були відсутні правові підстави для розірвання договору про визнання електронної звітності підприємства в односторонньому порядку на підставі зміни Платником місця реєстрації.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії ДФС України щодо відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання ДФС України відновити реєстрацію податкової звітності ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" () в електронному вигляді, зареєструвати податкові накладні № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідачами не доведено законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 22.11.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" до Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, ДФС України про визнання протиправними дії щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних та зобов'язання відновити реєстрацію податкової звітності, зареєструвати податкові накладні № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ДФС України щодо блокування прийняття податкової звітності та податкових накладних № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року.

Зобов'язати ДФС України відновити реєстрацію податкової звітності ТОВ "УЛС ГЛОБАЛ" () в електронному вигляді, зареєструвати податкові накладні № 1 від 15.08.2016 року, № 2 від 31.08.2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови підписано колегією суддів 25.11.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Тарасишина

Суддя Н.В. Бжассо

Суддя Л.І. Свида

.