Справа № 810/2526/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року 810/2526/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.,

при секретарі судового засідання - Гай А.В.;

за участю представників:

позивача - Бєлоусова О.Г.;

відповідача - Козолій І.В.;

третьої особи - Шевченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Елопак-Фастів» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправною відмови у прийнятті податкової звітності

в с т а н о в и в:

до суду звернулось ПрАТ «Елопак-Фастів» з вмогами до Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, третя особа ДФС України про визнання протиправною відмови у прийнятті про контрольні операції за 2014 р. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на безпідставну відмову у прийнятті податкової звітності з необґрунтованим посиланням на те, що документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов'язаних документів (порушено цілісність пакету), а саме звіт та чотири додатки надійшли до ДФС 30.04.2015 р., а два додатки надійшли 01.05.2015 р., проте, з квитанції № 1 вбачається, що звітність була доставлена 30.04.2015 р. о 13:17:50 до центрального рівня Державної податкової служби України, вказаний документ збережено на центральному рівні.

Під час розгляду справи в порядку ст. 52 КАСУ судом здійснено заміну відповідача- Васильківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на її правонаступника Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях на адміністративний позов, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке:

приватне акціонерне товариство «Елопак-Фастів» є юридичною особою, код за , зареєстроване у встановленому законом порядку виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області 12.06.1996, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 7). Матеріалами справи встановлено, що 30.04.2015 р. позивачем засобами електронного зв'язку було подано до Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області звіт про контрольовані операції за 2014 р.

Така форма подача звіту обумовлена договором №120620131 від 17.06.2013 р., укладеного між позивачем та Фастівською ОДПІ про визнання електронних документів (а.с. 8-10). За умовами договору його предметом є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

У відповідь на відправлення звіту позивачем отримано першу квитанцію (далі - квитанція № 1), що засвідчує факт одержання 30.04.2015 р. В подальшому позивачем було отримано другу квитанцію (далі - квитанція № 2) із зазначенням: «помилка - документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формату (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов'язаних документів (порушено цілісність пакету)»; результат обробки - документ не прийнято. Зазначена квитанція № 2 датована 01.05.2016, яка надійшла о 00:06:22. Не погодившись з відмовою у прийнятті 30.04.2015 р. звіту ПрАТ «Елопак-Фастів» про контрольовані операції за 2014 р., товариство оскаржило дії податкового органу в судовому порядку.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, суд виходить з такого: відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюється положеннями Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПКУ, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 46.1. ст. 46 ПКУ, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 ПКУ, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 46.5 ст. 46 ПКУ). Пунктами 48.1 і 48.3 ст. 48 ПКУ встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

В свою чергу, форма звіту та порядок його складання про контрольовані операції затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.11.2013 р. № 669, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 р. за № 2190/24722 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 669).

Крім того, процедура подання податкової звітності до контролюючого органу, окрім ПКУ, регулюється й Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. № 233 (далі - Інструкція № 233), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 р. за № 320/15011.

Пунктами 49.3 і 49.4 ПКУ, передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до пп. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПКУ, платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформацію про здійсненні контрольовані операції Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 50 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до п. 1.2 Порядку № 669, звіт подається до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Підпунктами 1.4 і 1.5 п. 1 Порядку № 669 визначено, що звіт складається із заголовної, основної частини, додатка та інформації до додатка. Зокрема, у заголовній частині наводяться дані про платника податків, який подає звіт, в основній частині - загальні відомості про операції з різними контрагентами, здійсненні протягом року, у додатку - дані про особу, яка є стороною контрольованої операції, та деталізовані відомості про контрольовану операцію. Кількість додатків у звіті відповідає кількості контрагентів - сторін контрольованих операцій, загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним з яких відповідає вартісному критерію контрольованих операцій згідно з пп. 39.2.1.4 пп. 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 розділу І ПКУ. Зазначений додаток до Звіту є невід'ємною частиною Звіту, що заповнюється окремо щодо кожної особи, яка бере участь у контрольованій операції (п. 4.1 Порядку № 699).

За приписами п. 49.5 ст. 49 ПКУ у разі поданні податкової звітності в електронній формі платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

В силу вимог ч. 1, 2, 3 і 4 Інструкції № 233, податкові документи в електронному вигляді можуть бути надіслані до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку за звітні періоди у терміни, визначені законодавством для відповідних податкових документів у паперовій формі. При відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції). Податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну. Органи ДПС приймають податкову звітність з 9 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. щоденно, крім вихідних, святкових і неробочих днів. У разі надходження податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС до 16 години платнику податків протягом двох годин з моменту прийняття (неприйняття) надсилається друга квитанція, в іншому випадку - протягом перших двох годин наступного робочого дня.

Згідно ч. 7 Інструкції № 233, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку: платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення. Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків. Платником податків фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності); після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків; після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Матеріалами справи підтверджено, що податковим органом отримано звітність в електронному вигляді та направлено позивачу квитанцію № 1 (30.04.2015 р.), в якій зазначено, що документ збережено на центральному рівні, документ буде оброблено у складі пакету пов'язаних документів. Квитанцією № 2 позивача було повідомлено про неприйняття документів в зв'язку з виявленими помилками, а саме: пакет не прийнято у зв'язку з порушенням цілісності, а саме, відсутністю заявлених в пакеті пов'язаних документів. З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що перевірка цілісності документу та наявності всіх доданих до нього складових здійснюється на стадії направлення квитанції № В ході судового розгляду справи представник відповідача не довів, в чому саме допущено порушення цілісності документів та не надав суду доказів на підтвердження своїх обґрунтувань, з урахуванням чого судом зроблено висновок про безпідставність його дій.

Таким чином, податковий орган мав прийняти податкову звітність позивача, оскільки відповідачем сформовано квитанцію № 1 на стадії формування якої перевіряється цілісність пакету. На даній стадії докази того, що податковим органом встановлено дефекти податкової звітності відсутні.

Пунктом 8 ст. 49 ПКУ передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв'язку з вищевикладеним суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, та є підставами для визнання протиправною відмову Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області у прийнятті 30.04.2015 р. звіту ПрАТ «Елопак-Фастів» про контрольовані операції за 2014 р. з огляду на те, що податковий орган діяв не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 11 КАСУ встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідачем не було надано доказів, які дають підстави вважати про правомірність дій Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області під час відмови у прийнятті 30.04.2015 р. звітності позивача, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У зв'язку з тим, що позов задоволено на користь позивача, який є юридичною особою приватного права, в розумінні вимог ч. 1 ст. 94 КАСУ з огляду на наявність документально підтверджуючих доказів понесення ним судових витрат у вигляді сплати судового збору за платіжним дорученням № 1491 від 11.08.2016, сума судового якого розмірі 1378, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області у прийнятті 30.04.2015 р. звіту приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" про контрольовані операції за 2014 р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 04 жовтня 2016 р.