Справа № 520/12701/16-а
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/642/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України

в Київському районі м. Одеси

про визнання дій неправомірними,

скасування рішення,

зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо до відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції чинної на час призначення пенсії) в розмірі 86% виходячи із сум вказаних в довідці за №19419/Т/15-53-05-26 від 30.08.2016 р. виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області та скасувати рішення за №834566 від 20.09.2016 р. про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.12.2015 р., раніше призначеної пенсії відповідно до ст. 37.37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції чинної на час призначення пенсії) в розмірі 86 % виходячи із суми 14610,30 грн. згідно складових заробітної плати вказаних в довідці за №19419/Т/15-53-05-26 від 30.08.2016 р. виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області та на які нараховане та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, з урахуванням вже встановленої надбавки за вислугу років 30 %, згідно Постанови Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2015 р. по справі за № 520/9528/15 -а та з урахуванням включення матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань до складу заробітної плати для перерахунку пенсії Постанови Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2015 р. по справі за №520/14647/14-а.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 17.10.2016 року на підставі вказаного адміністративного позову ОСОБА_1 було відкрито скорочене провадження по справі та направлено відповідачеві копію позовної заяви та додані до неї документи та було запропоновано у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копії документів направити на адресу Київського районного суду м. Одеса чи надати до канцелярії суду заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються або заяву про визнання позову.

24.10.2016 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про уточнення адміністративного позову, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси () щодо до відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (в редакції чинної на час призначення пенсії) застосувавши 86% від заробітної плати виходячи із сум вказаних в довідці за №19419/Т/15-53-05-26 від 30.08.2016 р. виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси за №834566 від 20.09.2016 р. про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси ( ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) відповідно до ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (в редакції чинної на час призначення пенсії) з 01.12 2015 р., застосувавши 86% (відсотків), як непрацюючому державному службовцю, від заробітної плати виходячи із суми 14610,30 грн. з урахуванням усіх виплат, згідно всіх сум складових заробітної плати вказаних у довідки виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області від 30.08.2016 р за №19419/Т/15-53-05-26 «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011р. єдиний соціальний внесок загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру моєї пенсії, зі збереженням існуючої фіксованої індексації та виплатити мені обчислену суму, починаючи з 01 грудня 2015 року, з урахуванням раніше проведених виплат, у розмірі 86% (відсотків) заробітку головного державного податкового ревізора - інспектора, який працює на відповідній посаді.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів державним службовцям з 01.12.2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та надала довідку про заробітну плату з 01.12.2015 року, виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 30.08.2016р. №19419/Т/15-53-05-26, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, затвердженою постановою правління ПФУ №15-1 від 04.09.2013 року, яку (довідку) було отримано на підставі рішень суду: постанови Одеського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 року по справі №815/1981/16 та Ухвали Одеського Апеляційного адміністративного суду від 04.08.2016 року по справі №815/1981/16.

21.11.2016 року до суду надійшли заперечення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. При цьому Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси посилається на те, що їх дії є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.3, ч.4 та п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване рішення. Справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження: не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову; не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість управління юридичних осіб ДПІ в Приморському районі міста Одеси. Звільнена з посади у зв'язку з інвалідністю згідно з Наказом ДПІ від 02 липня 2009 року за №222-0.

З 03.07.2009 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 86% від заробітної плати.

30.08.2016 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області було видано позивачеві довідку №19419/Т/15-53-05-26 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011р. єдиний соціальний внесок загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, за посадою головного державного податкового ревізора - інспектора відділу адміністрування податку на додану вартість управління юридичних осіб ДПІ у приморському районі міста Одеси із 01.12.2015 року становить 14610 гривень 30 копійок.

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку та надала довідку про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» станом на 01.12.2015 року виданої Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 30.08.2016 р. №19419/Т/15-53-05-26.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №834566 від 20.09.2016 р. було відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого заробітку у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VІІІ, яким скасовано, зокрема статтю 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ, якою передбачалось право на проведення перерахунку пенсії. Також зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 р. №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону 3723.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 22 Конституції України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, пенсія призначалась виходячи з 86% від сум отриманої заробітної плати на момент призначення пенсії і без обмеження будь-яким граничним розміром про що свідчать судові рішення надані позивачем до адміністративного позову.

А статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії ОСОБА_1 було встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів» від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та застосовується з 1 грудня 2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови КМУ №268 підвищуються на 25%.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, відповідно до розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, норми ст. 37 Закону України «Про державну службу» діють на сьогодні і вони не змінені, не скасовані в установленому Конституцією України порядку.

Згідно з вимогамистатті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року за № 3723-ХІІ (в редакції, що була чинна на час призначення пенсії ОСОБА_1.), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цимЗаконом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи, із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01 січня 2015 року набрав чинностіЗакон України від 28.12.2014р. №76-VІІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», згідно із пунктом 11 якого текст статті 37-1 Закону України «Про державну службу викладений в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а саме: у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинностіЗаконом України від 16 січня 2003 року за № 432-ІV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Згідно пункту 5постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», передбачалось, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Разом з тим враховуючи те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена з 03.07.2009 року відповідач не може застосовувати положенняЗакону «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889- VIII, що набув чинності із 01 травня 2016р., оскільки цимЗаконом на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення державних службовців у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення із набуттям чинності цьогоЗакону, тобто із 05 травня 2016 р., а відтак не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання ними чинності, що не позбавляє мене права на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищення заробітної плати державного службовця за відповідною посадою, з якої призначено пенсію.

До правовідносин сторін повинні застосовуватися приписи статті37 та статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинна на момент призначення пенсії ОСОБА_1.).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Окрім того, у частині 1 статті 1 Закону України „Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України „Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Стаття 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальні допомоги, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України „Про державну службу" та „Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Вирішуючи спірні правовідносини, судом враховуються постанови Верховного Суду України від 06.10.2015 року, від 10.12.2013 року, в яких зазначено, що при перерахунку пенсій працівникам державної служби має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії в відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Вказаними постановами визначено, закріплені ст. 22 Конституції України права і свободи не є вичерпаними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади « зазначено, що відповідно до ст. ст. 8, 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами Закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються Конституційні права і свободи людини, а також нові Закони які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними Законами прав і свобод людини.

Згідно з статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.09.2014 р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу (йдеться про Протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, враховуючи вищевикладене, вважаємо, що дії управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси порушують конституційні права ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в повному обсязі з урахуванням всіх отриманих виплат на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний соціальний внесок.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Таким чином, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення відповідача є необґрунтованим та не містять будь-яких доказів, які б спростовували висновки позивача, викладені в адміністративному позові.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулась до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії 14 вересня 2016 року. Таким чином, перерахунок пенсії позивачу повинен проводитися з 01 вересня 2016 року.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, шляхом визнання неправомірними дії відповідача та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №834566 від 20.09.2016 р. «Про відмову у перерахунку пенсій» прийнятого відносно ОСОБА_1, а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01.09.2016 р., у розмірі 86%, як непрацюючому державному службовцю, від заробітної плати з урахуванням усіх виплат, згідно всіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою № 19419 /Т/ 15-53-05-26 від 30.08.2016 року, виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011р. єдиний соціальний внесок загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд звернути постанову до негайного виконання.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2 ,4, 7, 9, 11, 13, 159 - 163, 183-2, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії у розмірі 86 % від заробітної плати виходячи із сум вказаних в довідці за №19419/Т/15-53-05-26 від 30.08.2016 р. виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси за №834566 від 20.09.2016 р. про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з 01.09.2016 р., у розмірі 86%, як непрацюючому державному службовцю, від заробітної плати з урахуванням усіх виплат, згідно всіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою №19419/Т/15-53-05-26 від 30.08.2016 року, виданої Державною Податковою Інспекцією в Приморському районі м. Одеси Головного Управління Державної Фіскальної Служби в Одеській області «про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011р. єдиний соціальний внесок загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Калініченко Л. В.