Справа № 808/3201/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року (о 12 год. 25 хв.) Справа № 808/3201/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Лялько Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Пологівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Пологівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 983,35 грн., податок на додану вартість у розмірі 4 596,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобовязань, нарахованих податковим органом за результатом перевірки, а також самостійно визначених податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб та з податку на додану вартість. Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 428,22 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 165,23 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищевказаний податковий борг.

Представник позивача у судове засідання не зявився, проте 24.11.2016 надіслав до суду клопотання (вх. № 33537) про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін, за наявними у справі матеріалами.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.11.2002, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стосовно підстав виникнення податкового боргу відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 983,35 грн. судом встановлені наступні обставини.

Так, 09.02.2015 відповідачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік разом із розрахунком податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем, від провадження господарської діяльності, відповідно до яких самостійно був визначений розмір квартальних авансових платежів у сумі 323,44 грн.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податку на доходи з фізичних осіб, за результатами якої складено відповідний акт від 08.09.2015 №754/1701. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем вимог п. 57.1 ст.57 ПК України в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб згідно податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2013-2014 роки.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 08.09.2015 №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20% за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатом річного декларування у сумі 576,46 грн. Указане рішення разом із розрахунком штрафної санкції було направлено на адресу відповідача та вручено поштою останньому 10.10.2015, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

08.02.2016 відповідачем до Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області було подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, відповідно до якої самостійно була визначена сума податку, що підлягає сплаті до бюджету (код рядка 23.1) у розмірі 2 008,35 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 428,22 грн.

Щодо обставин виникнення заборгованості відповідача з податку на додану вартість у розмірі 4 596,83 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу було подано податкові декларації, відповідно до яких підприємцем самостійно були визначені податкові зобов'язання з податку на додану вартість, у тому числі:

від 20.05.2015 № за квітень 2015 року на суму 256,00 грн.;

від 29.09.2015 № за серпень 2015 року на суму 2 462,00 грн.;

від 16.10.2015 № за вересень 2015 року на суму 606,00 грн.;

від 18.11.2015 № за жовтень 2015 року на суму 138,00 грн.

Також відповідачем у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок подано до відповідача уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість від 09.02.2016 за жовтень 2015 року на суму податку - 138,00 грн.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість у травні 2015 року, за результатами якої складено відповідний акт від 28.08.2015 №665/151/НОМЕР_1. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем вимог п. 57.1 ст.57 ПК України в частині несвоєчасного погашення суми згідно акту документально перевірки (повідомлення-рішення від 22.05.2014).

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 28.08.2015 №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20% за платежем: податок на додану вартість у сумі 60,00 грн. Указане рішення вручене відповідачу 28.08.2015 під розписку, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця рішення.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності, за результатами якої складено відповідний акт від 21.10.2015 №1041/08/07-. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем вимог пп.49.18.1 п. 49.18 ст.49 ПК України в частині несвоєчасного подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року. Із результатами перевірки та вказаним актом відповідача ознайомлено, один примірник акту вручено.

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявлених порушень податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 22.10.2015:

№, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 850,00 грн.;

№, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 170,00 грн.

Указані рішення під розписку вручені відповідачу, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця податкового повідомлення-рішення.

Посадовими особами Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість у лютому 2016 року, за результатами якої складено відповідний акт від 19.05.2016 №854/08/07-. Під час перевірки встановлено порушення відповідачем вимог п. 57.1 ст.57 ПК України в частині несвоєчасного погашення суми згідно акту документально перевірки (повідомлення-рішення від 22.05.2014).

На підставі акту перевірки та з урахуванням виявленого порушення податковим органом винесене податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 19.05.2016 №, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20% за платежем: податок на додану вартість у сумі 27,6 грн. Указане рішення вручене відповідачу під розписку, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця рішення.

Крім того, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з податку на додану вартість у розмірі 165,23 грн.

Згідно із даними облікових карток платника у ФОП ОСОБА_1 наявна заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 983,35 грн., з податку на додану вартість у розмірі 27 550,57 грн., із яких у даному провадженні заявлено до стягнення 4 596,83 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме 09.07.2014 на адресу відповідача поштою направлено податкова вимога від 07.07.2014 № 70-17 на загальну суму 5 341,39 грн., яка отримана особисто 11.07.2014, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

У звязку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області звернулась із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний, зокрема:

подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

У відповідності до п. 50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування встановлено ст.177 ПК України.

Згідно із п.177.1, 177.2 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п.177.5 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Згідно із п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 самостійно визначено суму авансових платежів та податкові зобовязання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік, які в установлені законодавством строки відповідачем сплачені не були.

Згідно з пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 ПК України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2 ст. 203 ПК України).

Судом встановлено, що відповідачем самостійно визначено податкові зобовязання з податку на додану вартість за квітень, серпень, вересень, жовтень 2015 року, які в установлені законодавством строки не сплачені.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу визначені суми штрафу з податку на прибуток фізичних осіб та штрафні санкції з податку на додану вартість, були вручені під розписку особисто відповідачу. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобовязання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).

Так, за несвоєчасну сплату податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 428,22 грн. та з податку на додану вартість у розмірі 165,23 грн.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 09.07.2014 на адресу відповідача поштою направлено податкова вимога від 07.07.2014 № 70-17 на загальну суму 5 341,39 грн., яка отримана особисто 11.07.2014, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у звязку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Тобто виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За змістом п. п. 95.1 95.3. статті 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

За приписами ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На момент розгляду справи в суді податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 983,35 грн., з податку на додану вартість у розмірі 4 596,83 грн. відповідачем не сплачений, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Згідно із ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3 983,35 грн. (три тисячі девятсот вісімдесят три гривні 35 копійок) на Бюджетний р/р 0102, код платежу 11010500, Місцевий бюджет Гуляйпільського району Запорізької області, код отримувача 37963916, ГУДКУ в Запорізькій області, МФО 813015.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 4 596,83 грн. (чотири тисячі пятсот девяносто шість гривень 83 копійки) на Бюджетний р/р 0101, код платежу 14010100, код отримувача 379639169, Управління Казначейства у Гуляйпільському районі (Гуляйпільський район), МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак