Справа № 159/3942/16-а
Суддя: Наваляний Т. Д.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3942/16-а
Провадження № 2-а/159/115/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Солодухи Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії держаного службовця, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Ковельського об'єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії держаного службовця. Вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала в фінансовому управлінні Ковельської районної державної адміністрації, обіймаючи посаду начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та господарського забезпечення і з 19.07.2006 року отримує пенсію за віком, призначену згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 05.10.2016 року позивач звернулась з заявою про перерахунок їй пенсії, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, оскільки заробітна плата з 01 грудня 2015 року підвищилася. Відповідач у такому перерахунку відмовив. Позивач просить визнати дії відповідача протиправними і зобов'язати його перерахувати пенсію з 01 січня 2015 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, з підстав, викладених у заяві, просила його задовольнити.

Відповідач позов не визнав повністю, вважає, що підстав для перерахунку наразі немає, оскільки на момент звернення позивача з заявою змінилося законодавство.

Позов слід задовольнити частково.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала в в фінансовому управлінні Ковельської районної державної адміністрації, обіймаючи посаду начальника відділу бухгалтерського обліку, звітності та господарського забезпечення.

З 19.07.2006 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену згідно ст.37 Закону України «Про державну службу». Пенсія призначена в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку, спирається на те, що стаття ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII викладена наступним чином: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

А Закон України «Про державну службу», який набрав чинності 01.05.2016 року, взагалі не містить такого поняття як «перерахунок пенсій».

До того ж, згідно п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (№ 213-VІІІ) норми про перерахунок пенсії державним службовцям скасовані з 01 червня 2015 року.

Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Саме цими пунктами регулювалися умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

До того ж, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» взагалі визнана такою, що втратила чинність.

Відповідач вважає, що оскільки норми, які передбачали обов'язок перерахунку державним службовцям пенсії в разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, встановлювали порядок та умови такого перерахунку, з законодавчого поля усунуті, то і право позивача на такий перерахунок також втрачене. В будь-якому випадку немає встановленого законодавством механізму такого перерахунку, тому він не може бути проведений.

Відповідач додає також твердження, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а отже, допустиме зменшення державою соціальних виплат залежно від її фінансового становища.

Такі доводи відповідача є неприйнятними.

Позивач на момент призначення їй пенсії з 19.07.2006 року мала право на отримання пенсії за віком на умовах і в порядку, визначених діючим на той момент законодавством, яке передбачало також право на перерахунок пенсії. Набуте свого часу право на пенсію, яке включає також право на її перерахунок, не може бути скасоване чи обмежене наступними законами, підзаконними актами незалежно від того, чи скористалась особа цим правом, чи ні. Право не може бути брутально і довільно відібране чи обмежене владними органами без належної компенсації.

Таким чином, вирішуючи цей спір, слід керуватися нормами, на підставі яких позивач набув права на пенсію і визначеними ними порядком і умовами її призначення.

Позивач набула права на пенсію на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії).

Зокрема, згідно ч.ч.2, 5 цієї статті:

«На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі»

«За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії»

Згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» у вказаній редакції, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Вказані норми продовжують діяти щодо позивача, оскільки вона на їх підставі набула право, яке не може бути ніким відібране чи обмежене без належної компенсації.

Відповідач не вправі застосовувати щодо позивача норми, які скасовують чи обмежують вже набуте ним право, тому, відмовляючи позивачу у перерахунку, він діяв протиправно.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року.

Пунктом четвертим цієї постанови (у редакції від 25.03.2014 року) було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, за почесне звання "заслужений", за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

премія, крім премій, зазначених у другому реченні цього абзацу, та інші надбавки враховуються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. Премія до державних, професійних свят та ювілейних дат, виплачена у місяці підвищення заробітної плати, враховується в розмірі 1/12 середнього розміру цієї премії (премій), визначеного за відповідною посадою (посадами), з якої призначено (перераховано) пенсію.

За бажанням осіб, під час перерахунку пенсій виплати, отримані на час призначення (перерахунку) пенсії (крім посадових окладів, надбавок за ранг, вислугу років), визначаються у порядку, передбаченому абзацами першим - п'ятим пункту 1 та пунктом 2 цієї постанови.

Відповідно до п.5 цієї постанови (у редакції від 25.03.2014 року), перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до вказаної вище постанови № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 року, а саме виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» взагалі визнана такою, що втратила чинність.

Таким чином, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії 05.10.2016 року відсутні норми, які регулюють порядок перерахунку пенсії державного службовця, та форму довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною першою ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Особа, яка виконала передбачені законом умови для призначення їй пенсії, має «законне сподівання» на те, що держава в свою чергу виконає взяті на себе і закріплені в нормативних актах зобов'язання по виплаті такої пенсії. Вказана особа працює заради цієї пенсії багато років, заради цієї мети обмежує інші можливості побудови свого життя, сам закон може обмежувати такі її можливості, покладати на особу додаткові зобов'язання. «Платою» за такі обмеження і додаткові зобов'язання є пенсія на заздалегідь визначених умовах, які не можуть брутально і довільно, з посиланням на оціночні, невизначені, не прив'язані до чогось конкретного, «фінансові можливості держави», погіршуватися без належної компенсації.

Держава не вправі також штучно створювати умови для неможливості призначення та перерахунку такої пенсії скасовуючи норми, які регулюють процедуру її призначення і перерахунку. Скасування процедурних норм реалізації права не веде до його «зникнення», припинення. Право залишається, а скасування процедурних норм його реалізації не веде ні до чого іншого як до порушення прав людини.

Отже, право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Щодо процедурних норм перерахунку, то відповідач, якщо вони не будуть прийняті, має керуватись нормами, які діяли останніми, до втрати ними чинності, а саме, пунктами 4 та 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року (у редакції від 25.03.2014 року) та формою довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1. Щодо позивача вказані норми продовжують діяти, виходячи з принципу верховенства права, раз держава скасувала одні процедурні норми і не встановила натомість інші.

05.10.2016 року позивач звернулась з заявою про перерахунок їй пенсії, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії, оскільки заробітна плата з 01 грудня 2015 року підвищилася згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Підвищення заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу справді відбулося, що підтверджується п.1 вказаної постанови, де йдеться про таке підвищення.

Отже, моментом виникнення права на перерахунок пенсії у позивача є 01 грудня 2015 року.

Позивач у ході судового розгляду подала довідку Управління фінансів Ковельської районної державної адміністрації № 15/4-18/2-16 від 04.10.2016 року у формі, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 04 вересня 2013 року № 15-1, яка і має стати підставою для перерахунку.

Та обставина, що до відповідача позивач подала довідку іншої форми, яка не передбачала зазначення усіх даних, не може призвести до відмові у позові, оскільки позивач відмовив у перерахунку не з підстави, що подана довідка не тієї форми, не з усіма даними, невірними даними, а з інших підстав. Заперечень щодо змісту вказаної довідки відповідач не подав. Заперечення щодо форми довідки, яка формально втратила чинність, суд відхилив, спершись на викладені вище міркування.

Позивач здобула право на пенсію в розмірі 90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Такий відсоток і має залишитись. Зменшення його відповідачем під час виконання постанови суду призведе до чергового порушення права позивача на отримання пенсії у належному розмірі.

Для визначення початку відліку перерахунку слід керуватися положеннями ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Закон не містить іншого порядку визначення початку відліку перерахунку пенсій державного службовців, тому необхідно використовувати загальний порядок.

Позивач звернулась за перерахунком пенсії 05 жовтня 2016 року, отже, перерахунок пенсії необхідно провести з 01.11.2016 року, а не з 01.01.2015 року як просить позивач. В цій частині її вимог слід відмовити.

З тим щоб усунути порушення прав позивача, необхідно зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 01.11.2016 року, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.01.2006 року, виходячи з розміру 90 відсотків сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії - 01.12.2015 року, за документами пенсійної справи та довідкою Управління фінансів Ковельської районної державної адміністрації № 15/4-18/2-16 від 04.10.2016 року та виплатити їй різницю між виплаченою та перерахованою пенсією.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ч.2 ст.19, ст.ст.22, 58 Конституції України, ст. ст. 37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2006 року), ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п. п. 4, 5 Порядку обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року (у редакції від 25.03.2014 року), суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії протиправними.

Зобов'язати Ковельське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2016 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції від 01.01.2006 року, виходячи з розміру 90 відсотків сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії - 01.12.2015 року, за документами пенсійної справи та довідкою Управління фінансів Ковельської районної державної адміністрації № 15/4-18/2-16 від 04.10.2016 року та виплатити їй різницю між виплаченою та перерахованою пенсією.

Присудити ОСОБА_1 понесені нею витрати на судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Ковельського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

У решті її вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:Т. Д. Наваляний