Справа № 234/16599/16-а
Суддя: Пікалова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/354/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Романенко К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Словянську та Краматорську Готун Івана Вячеславовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Слов'янську та Краматорську Готун І.В. про скасування постанови. Свій позов обґрунтовуючи тим, що 24.10.2016 року інспектором Готун І.В. винесено постанову серії АР №336590 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Вважає постанову незаконною на підставі того, що як вбачається з матеріалів справи інспектор Готун І.В., здійснював патрулювання і на перехресті вул. Академічної і вул. Марата, помітили, як водій керував ТЗ Шевролет Авео д.з НОМЕР_1 та порушив правила користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, а оскаржена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена біля будинку 40 по вул. Академічній. Працівниками поліції не зафіксовано саме рух автомобіля, та де саме і у чому порушені правила користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху. Відповідно до ст.276 КУаАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. В зв'язку з розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу інспектор Готун І.В. суттєво порушив його права, він не зміг реалізувати його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім того відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП.. Просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову АР № 336590 від 24.10.2016 року.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні своїх позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач Готун І.В. з позовними вимогами не погодився, надав суду диск-запис правопорушення позивача. Пояснив, що діяв в рамках закону.

Суд заслухав сторони по справі, дослідив докази , та вважає, що

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такою іншими документами.

Як вбачається з позову ОСОБА_1 наполягав, що ПДР України він не порушував.

Згідно ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не спростовані такі пояснення позивача, хоча обов'язок доведення правомірності свого рішення законом покладений саме на нього: в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного проступку.

З огляду диска, який надав відповідач в судовому засіданні не видно чітко правопорушення, зйомка велася в темний час суток і розібрати , який ТЗ рухався , по якій вулиці, чи вмикалися попереджувальні сигнали не зрозуміло. Інших доказів відповідачем не надано.

Отже відповідачем не доведено факту здійснення позивачем порушення п. 9.2.Б ПДР України, що фактично спростовується позивачем, та матеріали справи не містять інших доказів скоєння даного правопорушення.

Відтак, спірна постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірною, оскільки відсутній склад правопорушення.

Відповідно до норм ст. 258 КУпАП, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При цьому суд керується приписам ч. 4 ст. 258 КУпАП стосовно того, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 258, 283 КУпАП та п. 1 ІІІ розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, протокол у разі вчинення правопорушення, віднесеного до компетенції Національної поліції - не складається, а уповноважена посадова особа відповідного органу розглядає встановлене адміністративне правопорушення за місцем його вчинення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови інспектора ,правопорушення було вчинено на перехресті вулиць Марата та Академічної, а протокол складався біля буд.40 по вул. Академічна, що не є місцем вчинення адміністративного правопорушення. Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122, ст. 126 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163, Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 268, 279, 280, 283, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 роти батальйону УПП м. Краматорська та Слов'янська рядового поліції Готун І.В. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 336590 від 24.10.2016 року задовольнити.

Визнати дії інспектора 1 роти батальйону УПП м. Краматорська та Слов'янська рядового поліції Готун І.В. відносно ОСОБА_1 по постанові серії АР №336590 від 24.10.2016 року неправомірними.

Скасувати постанову серії АР № 336590 від 24.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Краматорського

міського суду : Н.М.Пікалова