Справа № 22-а-2293/11
Суддя: Базовкіна Т. М.
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-2293/11 06.09.2011 06.09.2011 29.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а2293/11 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 98 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 вересня 2011 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Величковською В.С.,

без участі осіб, які беруть участь у справі і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

в Комсомольському районі м. Херсона

на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 6 листопада 2009 року за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона про визнання дій неправомірними та покладення обовязку з виплати пенсії державного службовця,

в с т а н о в и л а :

7 вересня 2009 р. ОСОБА_3 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона (далі Управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та покладення обовязку з виплати пенсії державного службовця.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що у нього виникло право на пенсію за віком, у звязку з чим він подав відповідачу заяву про призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», в чому йому відмовлено 16 липня 2009 р.

Посилаючись на незаконність такої відмови, позивач просив суд визнати дії Управління ПФУ неправомірними та зобовязати нарахувати, зробити перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з 24 жовтня 2007 р.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 6 листопада 2009 р. позов задоволено. Постановлено визнати дії Управління ПФУ неправомірними та зобовязано відповідача нарахувати, зробити перерахунок та виплачувати ОСОБА_3 пенсію державного службовця з 24 жовтня 2007 р.

В апеляційній скарзі Управління ПФУ вказує на невідповідність висновків суду вимогам пенсійного законодавства, що регулює призначення пенсії державним службовцям та суддям, і просить постанову скасувати, прийняти нову про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 24 жовтня 1947 р., з 9 вересня 1980 р. працює суддею. На час звернення 9 липня 2009 р. з заявою про призначення йому пенсії державного службовця обіймав та по даний час обіймає посаду судді Херсонського апеляційного суду.

Відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» ( тут і далі в редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) судді, який вийшов у відставку, при наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу». Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 років і досяг 55-річного віку (для жінок 50 років), розмір щомісячного грошового утримання обчислюється пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання в зазначеному розмірі, або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на посадах на час досягнення пенсійного віку.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право вибору виду пенсії належить особі, яка має право на пенсію.

Позивач вибрав пенсію державного службовця.

Як вбачається з обставин справи, ОСОБА_3, досягнувши пенсійного віку, продовжував працювати суддею, а тому відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та ст. 37 Закону України «Про державну службу» він має право на отримання пенсії державного службовця. Та обставина, що позивач на час звернення із заявою про призначення пенсії державного службовця працював, не є підставою для відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», оскільки пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення із заявою про призначення пенсії чи вона продовжується.

Діючим законодавством не встановлено інших, ніж передбачено ст. 37 Закону України «Про державну службу» умов для нарахування пенсії державним службовцям-суддям, які після досягнення пенсійного віку продовжують працювати на посаді судді.

Таким чином суд обґрунтовано дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача у призначенні позивачеві пенсії державного службовця та поклав на Управління ПФУ обовязок призначити, нарахувати та виплачувати таку пенсію, а доводи апелянта щодо відсутності права позивача на пенсію державного службовця за умови, що той продовжує працювати на посаді судді, суперечать діючому на час виникнення спірних правовідносин законодавству, а тому не заслуговують на увагу.

Між тим, вирішуючи спір, суд зобовязав відповідача призначити пенсію позивачу з 24 жовтня 2007 р. дня досягнення ним пенсійного віку.

Однак, з таким висновком погодитись не можна.

З заявою про призначення пенсії державного службовця позивач звернувся до Управління ПФУ 9 липня 2009 р.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. До випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, визначених даними нормами, спірні правовідносини не відносяться.

За такого постанову суду в частині дати призначення пенсії слід змінити в силу пункту 1 ст. 201 КАС України у звязку із помилковим застосуванням судом норм матеріального права, зазначивши дату призначення позивачеві пенсії державного службовця - 9 липня 2009 р.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Комсомольському районі м. Херсона задовольнити частково.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 6 листопада 2009 року в частині дати призначення та нарахування пенсії змінити.

Зазначити датою призначення, нарахування та початку виплати пенсії державного службовця ОСОБА_3 9 липня 2009 року замість 24 жовтня 2007 року.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: