Справа № 816/1508/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1508/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представників позивача Гнатенка С.І., Маховської Ю.Ю.,

представника відповідача Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" (надалі також - позивач, ПАТ "КСЗ") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01 липня 2016 року в частині застосування до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" штрафних санкцій в розмірі 8 990,40 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками документальної виїзної перевірки позивача, що набрала форму акту від 15.06.2016 № 217/16-31-14-01-09/05756783, зазначали, що за результатами перевірки ТОВ "КСЗ" працівниками податкового органу застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 8990 грн за донарахування платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскільки товариством правомірно у відповідності до вимог законодавства розраховувався єдиний соціальний внесок на заробітну плату ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та доходи ОСОБА_2 , які їй було виплачено за час вимушеного прогулу на підставі рішення суду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що відповідно до п.3 ч.11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, застосовуються фінансові санкції у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більше як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску. Вважає, що ГУ ДФС у Полтавській області правомірно винесене оскаржуване рішення, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" зареєстроване як юридична особа (ідентифікаційний код 05756783) та є, зокрема, платником єдиного соціального внеску.

В період з 25.04.2016 по 25.05.2016 ГУ ДФС у Полтавській області проведено виїзну планову документальну перевірку ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2015, правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2012 по 31.12.2015.

Перевіркою встановлено, що підприємством самостійно донараховано своєчасно не нарахований єдиний соціальний внесок на загальну суму 18226,20 грн., а саме:

- в липні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 5966,59 грн. (донараховано по мобілізованому працівнику за січень-червень 2015 року);

- в серпні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 1214,13 грн. (донараховано за рішенням суду за січень-серпень 2015 року);

- в жовтні 2015 року донараховано єдиний внесок в сумі 245,48 грн. (донараховано за попередні звідні періоди).

За результатами проведеної перевірки складений акт від 15.06.2016 № 217/16-31-14-01-09/05756783, яким зафіксовані порушення ст. 8, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У зв`язку із встановленням в ході перевірки порушень вимог податкового законодавства, ГУ ДФС у Полтавській області винесено рішення № від 01 липня 2016 року, яким позивачу застосовано штрафну санкцію в розмірі 9113,11 грн За донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Із даним рішенням в частині застосування до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" штрафних санкцій в розмірі 8990,40 грн позивач не погодився та оскаржив рішення в цій частині до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд дійшов наступних висновків.

В ході проведеної перевірки було встановлено несвоєчасну сплату ПАТ "КСЗ" єдиного соціального внеску з середньої заробітної плати працівника підприємства ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за січень - червень 2015 року на загальну суму 5966,59 грн.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21.07.2014 оголошена та проведена часткова мобілізація.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.

Відповідно до зазначених вимог норм чинного законодавства за працівником ПАТ «КСЗ» ОСОБА_1 зберігалося місце роботи, посада та позивач йому сплачував середній заробіток, який у подальшому мав компенсуватися із бюджету.

08.06.2014 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" від 20.05.2014р. за №1275-VII (далі - Закон №1275).

Вказаним Законом №1275 внесено зміни до ряду законодавчих актів України, в тому числі, Кодексу законів про працю України, Податкового кодексу України, Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» тощо.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, та працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзацах другому та восьмому пункту 1 цієї частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 даного Закону єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахування єдиного внеску за платників, зазначених у пунктах 2, 3, 6, 7, 8, 9 та 11 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється платниками, зазначеними у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, за рахунок сум, на які єдиний внесок нарахований.

В ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі)

Згідно із ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами, внесеними Законом №1275) не нараховується єдиний внесок на виплати, які компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

З аналізу наведених норм вбачається, що працівникам, призваним на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період виплачується середній заробіток на підприємстві, установі, організації, в яких вони працювали на час призову, який є компенсаційною виплатою в межах середнього заробітку, що проводиться за рахунок коштів Державної бюджету України, з якої не утримується єдиний внесок.

Таким чином, ч. 7 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виключає з розрахунку бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування середній заробіток працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що працівник ПАТ «КСЗ» Кужина О.В. на виконання Указу Президента України від 21.07.2014 №607/2014 був призваний 06.08.2014 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 м. Чугуїв. В період з 31.07.2014 по 06.08.2014 знаходився в Роменсько-Недригайлівському ОМВК та виконував завдання по оповіщенню військовозобов`язаних та постачальників техніки. Приймав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей в період з 16.10.2014 по 17.09.2015.

Статтею 119 Кодексу законів про працю України (зі змінами, внесеними Законом №1275) передбачено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №105 (яка набрала чинності 17.03.2015 року) затверджено Порядок виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який визначає механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (далі - працівники), за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501350 «Компенсація підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» (далі - бюджетні кошти).

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є, зокрема, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім мм. Києва та Севастополя) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Згідно п. 4 даного Порядку для виплати компенсації підприємство, установа або організація подає щомісяця до 15 числа органу соціального захисту населення звіт про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 1, погоджений районним (міським) військовим комісаріатом, який здійснював призов працівника на військову службу, в частині підтвердження призову та проходження військової служби, для подання до 19 числа їх копій, а також зведених звітів про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівникам згідно з додатком 2 структурним підрозділам соціального захисту населення.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що виплата компенсації проводиться підприємствами, установами, організаціями у строки, визначені статтею 15 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що підприємство здійснює нарахування та виплату середньої заробітної плати працівникам, що мобілізовані, у строки встановлені ст. 115 КЗпП України, після чого подає до органу соціального захисту населення звіт про свої витрати, та кошти компенсуються за рахунок державного бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до Департаменту праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звіти за період з січня 2015 року по травень 2015 року про фактичні витрати на виплату середнього заробітку працівнику підприємства ОСОБА_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду вказаних звітів, Департаментом праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, повідомлено позивача про не прийняття вищевказаних звітів, оскільки вони не відповідають вимогам Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а саме: у графі 4 звіту не зазначено дати та номеру наказу про призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 .

Як пояснили представники позивача, у зв`язку з ненаданням Роменсько-Недригайлівським ОМВК належним чином оформлених документів про призов та звільнення мобілізованого працівника ОСОБА_1 , підприємство не мало можливості отримати компенсаційні виплати у розмірі середнього заробітку працівника, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В липні 2015 року позивачем прийнято рішення про проведення нарахування та утримання на дохід мобілізованого працівника на загальних підставах та здійснено донарахування єдиного соціального внеску за період січень-травень 2015 року на загальну суму 5966,59 грн.

Таким чином, при розрахунку бази для визначення суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачем не було порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Також спірним рішенням № від 01 липня 2016 року до позивача контролюючим органом застосовано штрафні санкції в сумі 6007,07 грн.

Як убачається із розрахунку штрафних санкцій ГУ ДФС у Полтавській області на суму донарахованого єдиного внеску за серпень 2015 року в розмірі 12014,13 грн. застосовано штраф у розмірі 50%, що становить 6007,07 грн.

Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.07.2015 у справі № 537/844/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «КСЗ» про визнання звільнення та наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення коштів, стягнуто з ПАТ «КСЗ» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.01.2015 до 03.06.2015 у сумі 19441,24 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду, у серпні 2015 року позивачем здійснено компенсаційні виплати ОСОБА_3 в розмірі 19441,24 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" передбачено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Таким чином, позивачем правомірно обчислено утримання єдиного соціального внеску у розмірі 12014,13 грн., з виплачених у серпні 2015 року ОСОБА_3 компенсаційних виплат за час вимушеного прогулу на суму 19441,24 грн.

За приписами п. 3 ч. 11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи, що ПАТ «КСЗ» при розрахунку бази для визначення суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не було порушено вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відтак і застосування штрафних санкцій є протиправним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій в частині застосування до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" штрафних санкцій в розмірі 8 990,40 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статі 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 01 липня 2016 року в частині застосування до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" штрафних санкцій в розмірі 8 990,40 грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області судові витрати, понесені Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" () у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1 359,44 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять гривень сорок чотири копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський