Справа № 806/8232/13-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2016 р. Справа № 806/8232/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" вересня 2016 р. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровуд" до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано прийняте Бердичівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі-ОДПІ) податкове повідомлення-рішення від 03.08.2011 р. №.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами проведеної Бердичівською ОДПІ виїзної планової перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ЗАТ "Дніпровуд" (далі-Товариство) за період з 01.04.2012 по 31.03.2011 та на підставі акту перевірки від 18.07.2011 № 2995/23-01/31030962 винесено податкове повідомлення - рішення від 03 серпня 2011 року № , яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання та донараховано податок на прибуток підприємств у сумі 1207084 грн. та застосовано штрафні (фінансові ) санкції у сумі 123595 грн. (т.1, а.с. 48). Перевіркою встановлено порушення Товариством п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3. ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 № 283/97 - ВР в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на 1207037 грн., у тому числі за: півріччя 2010 року в сумі 69321 грн., за 3 квартали 2010 року в сумі 226057 грн., за 2010 рік в сумі 494377 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 712658 грн.

На думку податкового органу, в І кварталі 2011 року встановлено заниження, задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.6 Декларацій "інші доходи" на загальну суму 1934850 грн. В порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валового доходу не включено суму коштів, які надійшли від компанії "New Global Enterprises Limited" та Спільного українсько-американського підприємства в формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Керос - Київ" (далі - СП ТОВ "Керос-Київ") згідно договорів підписки на акції від 4 липня 2006 року (т.1, а.с.55).

Не погодившись з таким рішенням податкового органу, Товариство звернулося до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності висновку про те, що кошти в сумі 1934662,00 грн. є доходом і на якій підставі вони мають бути віднесені до складу валового доходу саме у 1 кварталі 2011 року, висновок податкового органу про те, що ПрАТ "Дніпровуд" неправомірно зменшив розмір валового доходу в І кварталі 2011 року на загальну суму 1934662,00 грн. є таким, що суперечить дійсним обставинам справи. Придбання деревопродукції для позивача мало економічне обґрунтування, сприяло досягненню його ділової мети та економічного ефекту від його діяльності, дана продукція в подальшому перероблялась та продавалась, тобто позивач здійснював реальну господарську діяльність. Також позивач мав всі правові підстави та виконав всі умови щодо включення до складу витрат на суму 2893475 грн. по придбанню товарно-матеріальних цінностей (деревопродукції), а висновок податкового органу про нікчемність (безтоварність) вказаних операцій є безпідставним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, при розгляді справи встановлено, що відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" від 11.05.2006 року №26 акціонерами товариства було прийнято рішення про додатковий випуск акцій, в результаті чого позивачем було підписано договори підписки на акції від 04.07.2006 року з Компанією "New Global Enterprises Limited" та з Спільним українсько-американським підприємством "Керос-Київ", відповідно до умов яких позивач повинен провести випуск акцій в кількості всього 1297 штук номінально вартістю 1500,00 грн. (т.3, а.с.43-54).

Рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" від 17 грудня 2008 року в протоколі №29 було затверджено результати розміщення акцій додаткового випуску та внесені зміни до статуту, пов'язані із збільшенням статутного капіталу ЗАТ "Дніпровуд" на суму додатково розміщених акцій (т.1, а.с. 37-40) .

Від Компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) позивачу в 2-му, 3-му кварталах 2006 року надійшли кошти на загальну суму 231573,39 Євро, що в гривневому еквіваленті складає 1484850,10 грн. та від СП ТОВ "Керос-Київ" 450000,00 грн.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.02.2016 зазначено, що при попередньому розгляді даної справи судами не з'ясовано, яким чином підприємству відображати в податковому обліку суму коштів по спірним операціям в момент їх отримання і в подальшому після скасування рішення про збільшення розміру статутного фонду.

Для виконання вимог зазначеної ухвали при новому розгляді справи судом було призначено судово-економічну експертизу, результати якої оформлено висновком експерта №8640 від 12.07.2016 (т.10, а.с.110-133).

За висновком експерта, з яким погодився суд першої інстанції, згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996), дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства є господарською операцією та підлягає відображенню в бухгалтерському обліку. При цьому, будь-яка господарська операція має бути засвідчена відповідним первинним документом.

Відтак, суд зробив правильний висновок, що отримані товариством "Дніпровуд" від компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ" вищевказані кошти підлягають відображенню в бухгалтерському обліку ЗАТ "Дніпровуд". Дані кошти є заборгованістю ЗАТ "Діпровуд" перед компанією "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ" щодо випуску (реєстрації) акцій товариства "Дніпровуд". Зазначена заборгованість закриється:

- або передачею акцій товариством "Дніпровуд" до компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ",

- або поверненням коштів товариством "Дніпровуд" до компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ",

- або в зв'язку із зміною статусу отриманих коштів (фінансова допомога, тощо).

Будь-яка з операцій (або передача акцій, або повернення коштів чи зміна статусу отриманих коштів) має бути підтверджена відповідним документом.

За нормами статті 3 Закону №996, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Справляння податку на прибуток до 1 квітня 2011 року проводилося на підставі Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994р. №334/94-ВР, в редакції Закону від 22.05.1997р. №283/97-ВР (надалі - Закон №334)

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону №334 валовий доход - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами. Закон №334 не містить визначення доходу.

Суд вірно зазначив, що виходячи з економічної суті, та визначення доходу, що наведене в Положенні (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 року №87, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 року за №391/3684, доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників). Зазначене узгоджується з п.п.4.2.5 п.4.2 ст.4 Закону №334, згідно з яким не включаються до складу валового доходу суми коштів або вартість майна, що надходять платнику податку у вигляді прямих інвестицій або реінвестицій у корпоративні права, емітовані таким платником податку, в тому числі грошові або майнові внески, згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи.

При цьому, відповідно до ч.ч.1, 4 ст.22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" (в редакції, чинній на момент прийняття позивачем рішення про додатковий випуск акцій) емітент має право на випуск акцій, облігацій підприємств з моменту реєстрації цього випуску у Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку. Порядок реєстрації випуску облігацій підприємств і акцій, а також інформації про їх випуск визначається Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

На виконання приписів ст.22 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу" рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2002 року №167 було затверджено Положення про порядок реєстрації випуску акцій закритих акціонерних товариств (далі - Положення №167) та рішенням ДКЦПФР від 06.10.2000 року №158 - Положення про порядок збільшення (зменшення) розміру статутного фонду акціонерного товариства (далі - Положення №158).

В силу пп. "є" п.2.2 розділу 2 Положення №167 для реєстрації випуску акцій товариство подає до реєструвального органу такі документи: довідку, засвідчену підписами та печатками емітента, про сплату кожним з акціонерів або засновників не менше 50 % номінальної вартості акцій до дня реєстрації змін до статуту товариства, пов'язаних із збільшенням розміру статутного капіталу товариства (при першому випуску акцій - до дня скликання установчих зборів), з переліком внесків, унесених в оплату за акції із наданням засвідчених копій документів, які підтверджують сплату.

На момент прийняття позивачем рішення про додатковий випуск акцій, пов'язаний зі збільшенням статутного капіталу, вказаним положенням передбачалося, що оплата акцій додаткового випуску здійснюється акціонерами до моменту реєстрації випуску акцій та внесення змін, пов'язаних із збільшенням статутного капіталу, до статуту акціонерного товариства.

Таким чином, виходячи з норм Положення №167, для проведення реєстрацій випуску акцій ЗАТ "Дніпровуд" визначеного протоколом №26 від 11.05.2006р., необхідно було отримати товариством "Дніпровуд" кошти від акціонерів в рахунок оплати номінальної вартості акцій, до дня реєстрації змін до статуту товариства, пов'язаних із збільшенням розміру статутного капіталу товариства.

Як з'ясовано при розгляді справи, такі кошти надійшли позивачу від Компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ" в 2-му, 3-му кварталах 2006 року в обмін на корпоративні права, тобто як прямі інвестиції.

Відповідно до п.3.2 договору №04/07-ЦБ від 04.07.2006 передбачено, що ЗАТ"Дніпровуд" зобов'язане передати акції додаткового випуску акціонеру Компанії "New Global Enterprises Limited" протягом 30 днів з моменту реєстрації випуску акцій у Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку. Згідно із п.3.1 договору №45-ЦБ від 04.07.2006 встановлено обов'язок ЗАТ"Дніпровуд" по передачі оплачених акціонером СП ТОВ "Керос-Київ" акцій додаткового випуску не раніше дати реєстрації випуску акцій у Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку.

З'ясовуючи обставини справи, суд встановив, що виконання позивачем обов'язку по передачі акцій додаткового випуску акціонерам був обумовлений фактом реєстрації випуску акцій.

13.05.2006 року набув чинності Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок", частиною 2 ст.28 якого визначалися етапи, за якими здійснюється емісія у разі закритого (приватного) розміщення цінних паперів серед заздалегідь визначеного кола осіб.

Так, зокрема вказаною нормою цього Закону передбачено, що реєстрація Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску цінних паперів здійснюється перед закритим (приватним) розміщенням цінних паперів.

Однак п.6 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що дія цього Закону не поширюється на емісії цінних паперів, рішення про які були прийняті до набрання чинності цим Законом.

Разом з тим, рішеннями ДКЦПФР від 22.02.2007 року № 387, від 26.04.2007 року № 942 Положення №158 та №167 були скасовані. Натомість, вказаними рішеннями були затверджені Положення про порядок реєстрації випуску акцій, розроблені на виконання вимог Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

Оскільки у лютому-квітні 2007 року ДКЦПФР були скасовані нормативно-правові акти, у відповідності до яких ЗАТ "Дніпровуд" мало здійснювати реєстрацію додаткового випуску акцій, то ця реєстрація не могла проводитися у відповідності до положень, розроблених на виконання вимог Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

У зв'язку із скасуванням вказаних нормативно-правових актів, випуск акцій ЗАТ "Дніпровуд" не було зареєстровано Територіальним управлінням ДКЦПФР у Житомирській області. В результаті чого Товариством з незалежних від нього обставин не було передано акції акціонерам.

Враховуючи, що реєстрація додаткового випуску акцій не відбулася, протоколом №33/2 загальних зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" від 02 червня 2011 року - 09 червня 2011 року, акціонерами вирішено:

- відмовитися від додаткового випуску ЗАТ "Дніпровуд" простих іменних акцій, рішення про випуск яких прийняте Загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 11 травня 2006 року (протокол №26);

- скасувати рішення про випуск простих іменних акцій ЗАТ "Дніпровуд", прийняте загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 11 травня 2006 року (протокол №26);

- скасувати рішення про затвердження результатів розміщення акцій додаткового випуску, прийняте загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 17 грудня 2008 року (протокол №29);

- доручити Голові правління ЗАТ "Дніпровуд" Марченку Юрію Володимировичу укласти від імені ЗАТ "Дніпровуд" із акціонерами, які прийняли участь у розміщенні акцій додаткового випуску (компанія "New Global Enterprises Limited", СП ТОВ "Керос-Київ"), угоди про розірвання раніше укладених із такими акціонерами договорів купівлі-продажу (підписки) на акції у порядку їх первинного розміщення, відносно яких загальними зборами ЗАТ "Дніпровуд" прийняте рішення про відмову від їх випуску (т.1, а.с. 43-47).

На виконання вищевказаного протоколу №33/2, між компанією "New Global Enterprises Limited" (Покупець) та ЗАТ "Дніпровуд" (Продавець) 11 липня 2011 року укладена додаткова угода до договору (контракту) №04/07-ЦБ підписки на акції від 04.07.2006р., якою передбачено наступне: у зв'язку із скасуванням Продавцем на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" від 09 червня 2011 року (протокол №33/2) прийнятого загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 11 травня 2006 року (протокол №26) рішення про додатковий випуск акцій ЗАТ "Дніпровуд", сторони дійшли згоди про розірвання договору (контракту) №04/07-ЦБ підписки на акції від 04 липня 2006 року. Грошові кошти у сумі 1495500 гривень, сплачені Покупцем в рахунок оплати акцій по договору (контракту) №04/07-ЦБ підписки на акції д 04 липня 2006 року, у зв'язку із відмовою Продавця від випуску акцій повинні бути повернуті Покупцю у строк до 31 грудня 2011 року, шляхом їх перерахування Продавцем на інвестиційний рахунок Покупця №260010229 в Київській філії АТ "Брокбізнесбанк", м. Київ, МФО 300959. Сторони дійшли згоди, що за умови належного виконання Продавцем грошових зобов'язань, передбачених попереднім пунктом цієї Додаткової угоди, Покупець не матиме жодних претензій до Продавця, пов'язаних із відмовою Продавця від випуску акцій, у тому числі претензій відносно відшкодування любих майнових збитків, понесених Покупцем у зв'язку із відмовою від випуску акцій. (т.3, а.с. 46).

В подальшому термін повернення коштів за додатковими угодами до договору (контракту) №04/07-ЦБ підписки на акції від 04.07.2006р. був продовжений, зокрема:

- згідно додаткової угоди від 29.12.2011р. кошти в сумі 231573,39 євро мають бути повернуті компанії "New Global Enterprises Limited" в строк до 31 грудня 2013 року (т.9, а.с. 191);

- згідно додаткових угод від 17.12.2013р. та від 14.10.2014р. кошти в сумі 231573,39 євро мають бути повернуті компанії "New Global Enterprises Limited" в строк до 31 грудня 2014 року (т.9, а.с. 192-193);

- згідно додаткової угоди від 31.12.2014р. кошти в сумі 231573,39 євро мають бути повернуті компанії "New Global Enterprises Limited" протягом 3 (трьох) місяців з моменту зняття встановлених Національним банком України обмежень на купівлю іноземної валюті та її переказ за кордон з метою повернення раніше внесених нерезидентами інвестицій в Україну (т.9, а.с. 190).

11 липня 2011 року також укладена додаткова угода до договору №45-ЦБ підписки на акції від 04.07.2006 р., що укладений між Спільним українсько-американським підприємством "Керос-Київ" (Покупець) та ЗАТ "Дніпровуд" (Продавець), в якій вказано в т.ч. наступне: у зв'язку із скасуванням Продавцем на підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" від 09 червня 2011 року (протокол №33/2) прийнятого загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 11 травня 2006 року (протокол №26) рішення про додатковий випуск акцій ЗАТ "Дніпровуд", сторони дійшли згоди про розірвання договору №45-ЦБ підписки на акції від 04 липня 2006 року. Грошові кошти у сумі 450 000 гривень, сплачені Покупцем в рахунок оплати акцій по договору №45-ЦБ, у зв'язку із відмовою Продавця від випуску акцій повинні бути повернуті Покупцю у строк до 31 грудня 2011 року, шляхом їх перерахування Продавцем на інвестиційний рахунок Покупця №00 в AT "Брокбізнесбанк", м. Київ, МФО 300249. Сторони дійшли згоди, що за умови належного виконання Продавцем грошових зобов'язань, передбачених попереднім пунктом цієї Додаткової угоди, Покупець не матиме жодних претензій до Продавця, пов'язаних із відмовою Продавця від випуску акцій, у тому числі претензій відносно відшкодування любих майнових збитків, понесених Покупцем у зв'язку із відмовою від випуску акцій (т.3, а.с. 54).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно платіжних доручень №2861 від 02.12.2011р. та №2863 від 05.12.2011р., кошти в розмірі 450000 грн., були повернуті Товариством до СП ТОВ "Керос-Київ" (т.3, а.с.55-56).

Також суд враховує, що зазначені кошти, які надійшли від компанії "New Global Enterprises Limited" та СП ТОВ "Керос-Київ" позивачем було включено до декларації з податку на прибуток підприємства за 2006-2010 роки (т.3,а.с.100-116) та в балансі товариства за 2006-2010 роки до складу інших поточних зобов'язань, рядок 610 (т.3,а.с.117-126, т.9, а.с.189).

Підсумовуючи наведене, з урахуванням того, що:

- кошти отримані товариством "Дніпровуд" від компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ" в 2-му, 3-му кварталах 2006 року, в рахунок оплати номінальної вартості акцій, в період з 2-го кварталу 2006 року по 1-й квартал 2011 року були заборгованістю товариства "Дніпровуд";

- загальними зборами акціонерів ЗAT "Дніпровуд" (протокол №33/2 від 02 червня 2011 року - 09 червня 2011 року) вирішено відмовитись від додаткового випуску ЗАТ "Дніпровуд" простих іменних акцій, рішення про випуск яких прийняте Загальними зборами акціонерів ЗАТ "Дніпровуд" 11 травня 2006 року (протокол №26);

- товариством "Дніпровуд" від компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) та СП ТОВ "Керос-Київ" укладені додаткові угоди до договорів підписки на акцій від 04.07.2006р., за якими товариство "Дніпровуд" зобов'язалося повернути кошти даним підприємствам, отримані в рахунок оплати номінальної вартості акцій;

- товариством "Дніпровуд" частково кошти отримані в рахунок оплати номінальної вартості акцій повернуті, зокрема СП ТОВ "Керос-Київ" в грудні 2011 року;

- зазначені кошти обліковувалися у податковій звітності позивача як поточні зобов'язання, суд, з урахуванням висновків експертизи, вважає, що кошти отримані ЗАТ "Дніпровуд" від компанії "New Global Enterprises Limited" (Великобританія) в сумі 231573,39 євро (1484850,10 грн.) та СП ТОВ "Керос-Київ" у сумі 450000 грн. в рахунок оплати номінальної вартості акцій не є доходом, і, відповідно не підлягають віднесенню до складу валового доходу.

В ході розгляду справи встановлено, що у податкового органу були відсутні зауваження щодо законності проведення позивачем додаткового випуску акцій та щодо невідображення коштів, отриманих від Компанії "New Global Enterprises Limited" та СП ТОВ "Керос-Київ" в рахунок оплати акцій у складі валового прибутку позивачем, про що свідчать копії актів перевірок, які проводилися податковим органом протягом 2007-2010 років та копії довідок податкового органу про загальну інформацію щодо ЗАТ "Дніпровуд" та результати його діяльності (т.3, а.с. 127- 217).

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.02.2016 судом встановлювалися обставини з приводу того, чому саме у 2011 році податковим органом виявлено таке порушення як не віднесення до складу валових доходів коштів у сумі 1934662, 00 грн., отриманих в рахунок оплати акцій, хоча про їх надходження на рахунки позивача відповідачу було відомо ще з 2006 року.

Згідно пояснень представника ОДПІ податковим органом було враховано, що товариством вживалися заходи для реєстрації випуску акцій, але враховуючи, що таку реєстрацію не було проведено протягом тривалого часу - 2006-2011 рік, податковим органом зроблено запит до Територіального управління ДКЦПФР у Житомирській області, відповідь щодо не проведення реєстрації надійшла у 2 кварталі 2011 року. Крім того, відповідачу стало відомо про прийняття товариством рішення про відмову від додаткового випуску акцій від 02 червня 2011 року - 09 червня 2011 року, тому перевіряючими зроблено висновок, що дані кошти не є прямими інвестиціями та підлягають віднесенню до складу валових доходів у сумі 1934662, 00 грн. саме у 1 кварталі 2011 року.

Проте, податковим органом не було враховано наслідків відмови від випуску акцій, зокрема, виникнення у Товариства обов'язку повернути вказані кошти Компанії "New Global Enterprises Limited" та СП ТОВ "Керос-Київ", що свідчить про те, що дані кошти не підпадають під визначення доходу.

З огляду на викладене, ОДПІ не доведено правомірності свого висновку про те, що дані кошти є доходом і на якій підставі мають бути віднесені до складу валового доходу саме у 1 кварталі 2011 року, а тому висновок податкового органу про те, що ПрАТ "Дніпровуд" неправомірно зменшив розмір валового доходу в І кварталі 2011 року на загальну суму 1934662,00 грн. є таким, що суперечить дійсним обставинам справи.

Щодо висновку податкового органу про безпідставність включення Товариством до валових витрат коштів у розмірі 2893475 грн., сплачених ним при придбанні у суб'єктів підприємницької діяльності дошки та пиловника, що є порушенням п.п. 5.2.1 п. 5.2, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (Закон №334), суд правильно вказав, що доведенню у даному випадку підлягають обставини щодо придбання платником податків товарів (робіт/послуг) з метою використання у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим необхідно встановлювати види господарської діяльності, що здійснювалися платником податків, мету здійснення господарських операцій тощо та надавати оцінку таким обставинам у їх сукупності.

У відповідності до п. 5.1. ст. 5 Закону №334 валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно із пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №334 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Підпунктом 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №334 передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування валових витрат виникають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

При цьому, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

На виконання вимог ухвали ВАСУ від 08.02.2016 судом встановлено, що предметом діяльності ПрАТ"Дніпровуд", серед іншого, є діяльність у сфері заготівлі, обробки та переробки деревини, напівфабрикатів та відходів деревини (т.1, а.с.9-29). Для провадження своєї діяльності позивач здійснював придбання дошки та пиловника (деревопродукції) у приватних підприємців. Оприбуткування вказаної продукції відбувалося на підставі накладних.

Зокрема, судом встановлено придбання деревопродукції згідно накладних у ПП ОСОБА_4 на суму 89050 грн. (без ПДВ) (т.1, ас.157-160), ПП ОСОБА_5 на суму 47364 грн. (без ПДВ), ПП ОСОБА_6 на суму 57263 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.145-151), ПП ОСОБА_7 на суму 64318 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.152-154), ПП ОСОБА_8 на суму 122462 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.166-168), ПП ОСОБА_9 на суму 275157 грн. (без ПДВ), ПП ОСОБА_10 на суму 133675 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.141-143), ПП ОСОБА_11 на суму 45826 грн. (без ПДВ) (т.1 а.с.155-156), ПП ОСОБА_12 на суму 191903 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.161-165), ПП ОСОБА_13 на суму 79773 грн. (без ПДВ) (т.1 а.с.144), ПП ОСОБА_14 на суму 536282 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.183-195), ПП ОСОБА_15 на суму 471708 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.173-182), ПП ОСОБА_16 на суму 778693 грн. (без ПДВ) (т.1, а.с.196-217). Відповідно до платіжних доручень товариством "Дніпровуд" проводилися розрахунки із зазначеними приватними підприємцями шляхом безготівкових перерахувань (т.1 а.с.218-249, т.2 а.с.1-26, т.5 а.с.95-152).

Як визначено Законом №996, податковий облік ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. До первинних документів, які є підставою для оприбуткування або відпуску (списання) товару, належать накладні, акти прийому-передачі тощо. Вони повинні містити кількісно-вартісні відомості про товар, номенклатуру товару та виписуються постачальником.

До первинних документів, що підтверджують здійснення розрахунків з постачальниками за отримані товарно-матеріальні цінності, відносяться відповідні розрахункові та платіжні документи (платіжні доручення, квитанції, касові чеки тощо).

Вимоги щодо оформлення первинних документів, які є підставою для відображення як в бухгалтерському так і в податковому обліках операцій з отримання матеріальних цінностей, наведені в Законі № 996 та в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. №88, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704.

За вимогами вищевказаних актів, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що накладні, які підтверджують придбання деревопродукції у вищезазначених контрагентів містять всі необхідні реквізити передбачені законодавством України, та відповідно підтверджують отримання товариством "Дніпровуд" цієї продукції.

Згідно Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ, положень Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976 (надалі - Інструкція НБУ № 22), безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

У відповідності до статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Згідно із Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", положеннями Інструкції НБУ №22, власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Починаючи з дати валютування (дата зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки), кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача.

Виписка з рахунку банку відображає за певний період по цьому рахунку всі операції, здійснення кожної з яких підтверджується окремими документами.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та пунктом 1.4 Інструкції НБУ № 22 визначено, що розрахунковим документом, який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ, визначеної в ньому суми коштів, зі свого рахунка на рахунок отримувача, є платіжне доручення. Тільки на підставі платіжних доручень (або іншого аналогічного документу) формуються зведені банківські документи - виписки з рахунку в банку.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, саме платіжні документи, зокрема платіжні доручення, та виписки з рахунку в банку (із зазначенням в таких документах дати, суми перерахування та призначення платежу), є документальним підтвердженням переказу визначених в цих документах сум з рахунку платника на рахунок отримувача.

Отже, виписки банку та платіжні доручення відповідно до чинного законодавства, є первинними документами, що фіксують та документально підтверджують факти здійснення господарських операцій, відповідно до яких на рахунки постачальника (продавця, виконавця) здійснено операції з оплати вартості придбаних товарів (робіт, послуг).

За нормами Закону №334, виписки банку та платіжні доручення, були документами, що засвідчували наявність документальних підстав щодо формування валових витрат в податковому обліку з податку на прибуток.

За таких обставин, досліджені судом платіжні доручення дають підстави для формування валових витрат в податковому обліку з податку на прибуток.

Суд в ході розгляду справи встановив, що реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами підтверджено також актами, завіреними від імені Голови правління ПрАТ "Дніпровуд", щодо визначення обсягу та якості пиломатеріалів, (т.2, а.с. 27-103); накладними ЗАТ "Дніпровуд" на внутрішнє переміщення деревини (т.2, а.с.104-116); розрахунками вартості переробки матеріалів (сировини) - деревини ЗАТ"Дніпровуд" (т.2, а.с. 117 - 226); матеріальними звітами щодо руху деревини товариства "Дніпровуд" (т.2, а.с.227-252, т.3 а.с. 1-35); журналами ввезення (внесення) матеріальних цінностей, згідно з якими основними матеріальними цінностями була древесина (продукція з дерева) (т.9, а.с. 1-96).

Крім того, документи, які наявні в матеріалах справи (договори, специфікації, вантажно-митні декларації, транспортні документи, інвойси, тощо), свідчать про торгівлю товариством "Дніпровуд" продукцією з деревини.

Згідно свідоцтва про право власності від 12.02.2007 ЗАТ"Дніпровуд" належить на праві власності оздоблювально-складальний корпус площею 12291,3 кв.м та інші будівлі за адресою м.Бердичів, вул.Піонтковського,2а (т.4, а.с.64-68), Товариством придбавалося обладнання для переробки деревини, у штаті підприємства перебуває 270 працівників, що свідчить про наявність у позивача відповідної матеріальної бази для провадження своєї господарської діяльності.

Суд вірно зазначив, що умовою відображення господарської операції у податковому обліку є її здійснення за наявності розумної економічної причини (ділової мети), що передбачає намір платника одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відтак, придбання деревопродукції для Товариства мало економічне обґрунтування, сприяло досягненню його ділової мети та економічного ефекту від його діяльності, дана продукція в подальшому перероблялась та продавалась, тобто позивач здійснював реальну господарську діяльність.

Щодо посилання податкового органу про обов'язкове оформлення товарно-транспортної накладної для відображення даних господарських операцій у податковому обліку, то суд вірно зазначив, що згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 №363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

А це значить, що товарно-транспортна накладна оформлюється лише при отримані послуг з перевезення і є первинним документом щодо формування витрат в податковому обліку з податку на прибуток щодо витрат з перевезення товарно-матеріальних цінностей. Вона не є документом що свідчить про купівлю підприємством товарно-матеріальних цінностей, та відповідно, не засвідчує витрати щодо придбання цих товарно-матеріальних цінностей.

Судом встановлено, що передача пиломатеріалів від вищезазначених контрагентів здійснювалася безпосередньо на складі ЗАТ "Дніпровуд" у м.Бердичеві, по вул.Піонтковського,2-А. Оскільки ЗАТ "Дніпровуд" не користувалося послугами з перевезення, пов'язаними з доставкою пиломатеріалів на власний склад, а також не здійснювало приймання вантажу безпосередньо від перевізників постачальника, а приймало пиломатеріали безпосередньо від фізичних осіб-постачальників, ЗАТ "Дніпровуд" не є вантажоотримувачем вказаної продукції.

Враховуючи, що ЗАТ "Дніпровуд" не є учасником транспортного процесу по доставці продукції, суд приходить до висновку, що для ЗАТ "Дніпровуд" товарно-транспортні накладні на продукцію, отриману за місцезнаходженням ЗАТ "Дніпровуд" не є обов'язковими первинним документами, які підтверджують факт поставки продукції.

Як зазначено у висновку експертизи, з яким погоджується суд, проведення господарських операцій щодо придбання деревопродукції товариством "Дніпровуд" у приватних підприємців в період з 01.04.2010р. по 31.03.2011р. підтверджується відповідними первинними документами.

Відповідно до п.5.11 Закону №334 установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

З огляду на викладене, суд зробив вірний висновок, що позивач мав всі правові підстави та виконав всі умови щодо включення до складу витрат на суму 2893475 грн. по придбанню товарно-матеріальних цінностей (деревопродукції), а висновок податкового органу про нікчемність (безтоварність) вказаних операцій є безпідставним.

Суд належним чином встановив обставини справи, дослідив представлені докази, надав їм відповідну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Податковим органом, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, не доведено правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладеного.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "09" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне акціонерне товариство "Дніпровуд" вул.Піонтковського,2-А,м.Бердичів,Житомирська область,13312

3- відповідачу/відповідачам: Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Б.Хмельницького,24 А,м.Бердичів,Житомирська область,13113

4-третій особі: - ,