Справа № 617/6717/12
Суддя: Кулініч Я. В.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 617/6717/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Креденець О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання дій незаконними , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду та просить визнати незаконною постанову головного державного виконавця Невмержицького О.О. відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській області від 27.03.2011 року ВП №31766607 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу), мотивуючи тим, що 20.03.2012 року ним було повторно подано до виконання виконавчий лист, але постановою від 27.03.2012 року державним виконавцем йому було відмовлено відкритті виконавчого провадження. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, є незаконною та протиправною.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 17.10.2016 року було замінено позивача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 08.11.2016 року замінено відповідача відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач надав заперечення проти позову, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю та справу розглядати у його відсутність.

Суд, перевіривши матеріали справи встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон) (станом на час виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 28 травня 2009 року Овруцьким районним судом Житомирської області видано виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_2 з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, передбачену статтею 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплату до заробітної плати за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, з 01 липня по 31 липня 2007 року, з 22 травня по 31 грудня 2008 року в сумі 17 461,50 грн.

20 березня 2012 року даний виконавчий лист був повторно пред'явлений до примусового виконання.

27 березня 2012 року головним державним виконавцем примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-971/09 на підставі пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що держаний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо відсутні перешкоди для цього, визначені законом. Статтею 26 зазначеного вище Закону передбачені підстави по яких не може бути відкрито виконавче провадження.

В даному випадку державним виконавцем відповідача, при посиланні на п.8 ч.1 ст. 26 Закону безпідставно зазначено, що підставою, яка виключає здійснення виконавчого провадження, є відсутність коштів у бюджеті на 2012 рік.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно з частиною 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно роз'яснень п.20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі Жовнер проти України державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України", передбачає, що виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

З огляду на вищенаведене, держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даному випадку, відповідачем не доведено, що у спірних відносин його діяльність відбувається на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, на підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 181, 185-186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 27.03.2012 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП №31766607) по виконанню виконавчого листа по справі №2а-971/09 виданого 28.05.2009 року Овруцьким районним судом про стягнення коштів на користь ОСОБА_2 з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана через Овруцький районний суд в Житомирський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я. В. Кулініч