Справа № 640/13028/16-а
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 листопада 2016 р. № 640/13028/16-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зінченка А.В.

При секретарі - Абоян І.І.

За участі:

Представника позивача - ОСОБА_1

Представника відповідача - Гундар Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, що викладені у листі від 05.08.2016 року № 2530/Ч/20-40-05-20 щодо відмови у видачі довідки «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їх призначено (перераховано) пенсію» та зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області видати ОСОБА_3 довідку «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їх призначено (перераховано) пенсію» станом на 01.12.2015 року з урахуванням останнього підвищення посадових окладів державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про надання довідки про заробітну плату з усіма складовими заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, з якої йому призначено пенсію та на яку нараховано і сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове пенсійне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року посадових окладів постановою КМУ від 09.12.2015 року № 1013 за формою, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1.

Однак, відповідач листом № 2530/Ч/20-40-05-20 від 05.08.2016 року повідомив позивачу, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів" скасовано дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000, яким було передбачено механізм формування (обчислення визначених складових заробітної плати працюючого державного службовця) та порядок видачі довідок, а також перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям, у зв'язку із чим немає можливості скласти таку довідку.

Позивач вважає, що відповідач, незаконно відмовив у наданні довідки про заробітну плату, у зв'язку із чим порушено його права та інтереси.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на позицію, викладену в письмових запереченнях, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи.

ОСОБА_3 працював на посаді начальника адміністративно-господарського управління Державної податкової адміністрації у Харківській області та на даний час є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Позивач 08.07.2016 року звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області із заявою про видачу довідки «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їх призначено (перераховано) пенсію» станом на 01.12.2015 року з урахуванням останнього підвищення посадових окладів державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів».

Відповідач листом № 2530/Ч/20-40-05-20 від 05.08.2016 року повідомив позивачу, що постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів" скасовано дію пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000, яким було передбачено механізм формування (обчислення визначених складових заробітної плати працюючого державного службовця) та порядок видачі довідок, а також перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям, у зв'язку із чим немає можливості скласти таку довідку.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб'єктів стосовно отримання публічної інформації, врегульовані Конституцією України, Законом України "Про інформацію", Законом України "Про доступ до публічної інформації" та відповідними спеціальними законами.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За змістом статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Визначення поняття "публічна інформація" наведено у статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Так, відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Тобто, за змістом наведеної статті можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

За змістом п.6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на розпорядників публічної інформації покладені обов'язки надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Розпорядник інформації зобов'язаний надати запитувачу інформації письмову відповідь на запит про інформацію у строк, встановлений статтею 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка може містити запитувану інформацію, відмову в задоволенні інформаційного запиту або повідомлення про направлення інформаційного запиту належному розпоряднику.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 вищезазначеного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Суд зазначає, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, будь - яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Таким чином, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) її систематичного та оперативного оприлюднення; 2) надання інформації за запитом.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.

Слід зазначити, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року №15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду м. Києва по справах № 2а-8893/12/2670, №2a-4753/09/2670" затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

На момент подання позивачем заяви про видачу довідки про розмір заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №865 від 30.05.2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено норму, що визначала порядок здійснення перерахунку пенсії пенсіонерам у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Проте, п. 5 вказаної Постанови передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Тобто, вказана постанова Кабінету Міністрів України № 865 від 30.05.2000 р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії не виключала права позивача на отримання довідки про заробітну плату, яку одержує державний службовець на відповідній посаді.

Судовим розглядом встановлено, що у спірних правовідносинах позивач просив надати довідку про складові заробітної плати станом на 01.12.2015 року, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді.

Отже, відповідач неправомірно відмовив позивачу у видачі довідки про складові заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 69- 71, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, що викладені у листі від 05.08.2016 №2530/4/20-40-05-20 щодо відмови у видачі довідки «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку Працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію».

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області видати ОСОБА_3 довідку «Про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, які на момент перерахунку працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію» станом на 01.12.2015 з урахуванням останнього підвищення посадових окладів державних службовців згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198) на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 25 листопада 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко