Справа № 200/13135/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/500/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Женеску Е.В.

за участю секретаря Санжаровської Я.В.

розглянувши у порядку скороченого провадження в залі суду м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2015 року йому здійснюється виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 30 грудня 2014 року із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати в розмірі 23373,42 грн. на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 30.12.2014 року. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року по справі № 1-8/2016, підлягає застосуванню частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного грошового довічного утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді,я кий працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання». В травні 2016 року щомісячне грошове утримання працюючого судді збільшено. Відповідно довідки № Б-с-1139 про заробітну плату працюючого судді Красногвардійського району м. Дніпропетровська, виданої територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року, грошове утримання складає 27781,42 грн. Вказану довідку позивач надав відповідачу для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Відповідач відмовився провести перерахунок, та послався у листі від 30.06.2016 року за № Л-101 на те, що ч.4 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що умови та порядок перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Міністрів України. В листі також вказано, що Законом не передбачено здійснення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України. Позивач вважає зазначені дії відповідача протиправними

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови йому в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139. Зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу, починаючи з 01 травня 2016 року із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати в розмірі 27781,42 грн. на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139. Судові витрати по сплаті судового збору стягнути на користь позивача з Державного бюджету України.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на позов. Заперечення обґрунтовані тим, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону 213-VІІІ від 02.03.2015 року змінено умови проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання, а саме для інших категорій суддів, окрім суддів Конституційного Суду України не передбачений перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання. Також, з 01.06.2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України, в тому числі «Про судоустрій і статус суддів».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку у Центральному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

17 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно з 01.05.2016 року відповідно до довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139.

Листом від 30.06.2016 року № Л-101 відповідачем відмовлено у проведенні перерахунку на підставі ч.4 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що умови та порядок перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддів Конституційного Суду України визначаються Кабінетом Міністрів України. В листі також вказано, що Законом не передбачено здійснення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного Суду України.

Перевіряючи законність дій відповідача, судом встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що державні органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Умови та порядок пенсійного забезпечення суддів регулюється спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про статус суддів" з наступними змінами і доповненнями.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині 1 статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і пенсія.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 зазначеного Закону).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до них високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Про це неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у пунктах 7, 8 частини 4 статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року, згідно змісту яких незалежність суддів забезпечується окремим порядком фінансування, організаційного забезпечення діяльності судів, встановленим законом, належним матеріальним забезпеченням судді.

Статтею 133 вказаного Закону визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

За своєю правовою природою щомісячне довічне грошове утримання, на відміну від пенсії на загальних підставах, є гарантованою державою щомісячною грошовою виплатою, що служить забезпеченням належного матеріального утримання судді, яка призначається і нараховується державою за результатом багаторічної праці особи саме на суддівській посаді і виплачується лише за умови наявності встановленого законом стажу роботи на посаді судді та є складовою правового статусу судді, виступаючи фінансовою гарантією суддівської незалежності.

Такий висновок ґрунтується також на аналізі інших нормативних актів, а саме рішеннях Конституційного Суду України, Європейського Суду з прав людини тощо.

Так, у рішеннях Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005, від 18.06.2007 року № 4-рп/2007 зазначено, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Також зазначалось, що щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі, після звільнення від виконання обовязків судді.

Конституційний Суд України також вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності, а будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013 частина третя, речення перше, друге, третє частини пятої статті 138 Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", стаття 2 Закону України № 3668-VI у частині поширення її дії на Закон України від 07.07.2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів"; абзаці другий пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI про те, що виплата суддя пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-VI "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, - визнані неконституційними. Тобто, визнано неконституційними, серед іншого, положення Закону № 3668-VI, якими довічне грошове утримання суддів у відставці обмежувалося 80 % розміру від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також обмежувався розмір пенсії або довічного грошового утримання суддів у відставці десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Наведене свідчить про те, що Конституційний Суд України неодноразово своїми рішеннями визнавав неконституційними законодавчі положення, якими було звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод людини, також і щодо гарантій незалежності суддів та їх відповідного матеріального забезпечення.

Аналогічну позицію щодо гарантій незалежності суддів Конституційний Суд України висловив і у своєму рішення № 8-рп/2016 від 08.06.2016 року.

Зокрема, у пп. 2.1 мотивувальної частини цього рішення Суд зазначив, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй (стаття 1, частини 1, 2 статті 8 Основного Закону України). Суд також підтвердив свій висновок, сформульований у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015) про право кожного на судовий захист, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань.

Також слід зазначити, що Рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 8-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) законодавчі положення, зокрема і ті, що стали підставою для відмови позивачці у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці, а саме:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини пятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Крім того, Конституційний Суд України у зазначеному Рішенні вказав про такий порядок його виконання:

- частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року № 192-VIII, а саме: "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання";

- не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону Україну "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Отже, Конституційний Суд України прийшов до висновку, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів.

Конституційний Суд України у пунктах 5, 6 резолютивної частини Рішення також зазначив, що воно має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними та що воно є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

При вирішенні даної справи суд виходить із того, що рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами спорів та є обовязковим для його виконання, а правові позиції Верховного Суду України є обовязковими для врахування судами інших судових інстанцій і при незгоді суду із ними, така незгода повинна бути мотивованою.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи спірні правовідносини з врахуванням правових позицій обох сторін, враховуючи правові позиції Верховного Суду України і рішення Конституційного Суду України, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139.

Щодо стягнення з відповідача судового збору суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки дане рішення суд ухвалив на користь позивача, з відповідача на підставі ч.1 ст. 94 КАС України підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 18, 71, 93, 99, 100, 104, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, Законом України "Про державну службу", Законом України "Про статус суддів", Законом України "Про судоустрій і статус суддів", суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139.

Зобовязати Центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 01 травня 2016 року із розрахунку 90 відсотків від заробітної плати в розмірі 27781,42 грн. на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № Б-с-1139.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску