Справа № 345/3410/13-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Київ К/800/27735/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Горбатюка С.А.,
Кравцова О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 липня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії за Списком №2, та зобов'язати відповідача нарахувати та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог, зазначав, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю уточнювальної довідки, яка підтверджує пільговий трудовий стаж, є неправомірним.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 липня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_4 пільгової пенсії - неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу стаж роботи майстра, виконроба, старшого виконроба тресту «Калушхімремонт» повний робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами праці по Списку №2 з 25 квітня 1988 року по 28 грудня 1992 року, зарахувати ОСОБА_4 до пільгового стажу стаж роботи виконроба ЖБУ концерну «Хлорвініл» повний робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами праці по Списку №2 з 4 січня 1993 року по 5 листопада 1996 року та призначити і розпочати виплату пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, починаючи з 22 квітня 2013 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задоволена.

Постанова Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 9 липня 2013 року скасована.

Прийнята нова постанова, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, постанову суду першої інстанції змінити.

Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку матеріалів справи та доводів касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 21 квітня 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Повідомленням відповідача від 27 травня 2013 року №81/П-15 позивачу було відмовлено в задоволенні його заяви, оскільки ним не надано уточнювальної довідки про пільговий стаж роботи у ВАТ «Калушхімремонт» та ЖБУ концерну «Хлорвініл».

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як встановлено судом, листом від 13 березня 2013 року №360 керуючим ВАТ «Оріана» повідомлено, що за результатами атестації робочих місць, затвердженої наказом №123 від 11 жовтня 1993 року по Житлово-будівельному управлінні посада виконроба відсутня в переліку професій і посад, працівникам яких підтверджене право на пільгове забезпечення, а тому період роботи позивача з 4 січня 1993 року по 5 листопада 1996 року на посаді виконроба не підтверджений як пільговий за результатами атестації.

Крім того, позивач працював у ВАТ «Калушхімремонт», який здійснював підрядні роботи на ВАТ «Оріана», а тому пільгову довідку повинно було видати ВАТ «Оріана», а не ВАТ «Калушхімремонт», на якому не було особливо шкідливих умов праці.

З огляду на викладене, у позивача відсутній передбачений законом стаж для отримання пенсії на пільгових умовах.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 25 листопада 2014 року та від 10 вересня 2013 року), яка з урахуванням вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Судом апеляційної інстанції повно встановлено обставини справи, дано належну оцінку доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та обґрунтовано відмовлено в задоволенні адміністративного позову, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: