Справа № 812/1396/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1396/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді -Ковальової Т. І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К. В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,-

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності згідно якої він є платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20 %. Станом на 02.11.2016 відповідач має заборгованість у сумі - 2401,71 грн. з єдиного податку. Позивачем сформовано податкову вимогу № 9559-12 від 21.11.2014, яку направлено Відповідачу поштою. На підставі викладеного, Позивач просив суд стягнути кошти з Відповідача в рахунок погашення податкової заборгованості у сумі 2401,71 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 6 статті 71 та частини 4 статті 128 КАС України суд вирішує справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований фізичною особою - підприємцем 15.08.2013, з 16.08.2013 перебуває на обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (а.с.16-18).

Відповідач перебуває на спрощеній системі оподаткування, відповідно до якої є платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20%, що підтверджується заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.12-15). Основним видом діяльності Відповідача відповідно з КВЕД ДК009:2010 - 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (крім підакцизних товарів).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 24.10.2016 відповідач має заборгованість з єдиного податку у розмірі 2401,71 грн (а.с.7), що також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податку та довідкою (а.с. 5,7-9).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно п.291.2, 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно положень п.291.4 ст. 291 ПКУ, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (п.294.1 ст. 294 Податкового кодексу України).

Так, відповідно до положень п.295.1-295.3, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Матеріалами справи підтверджено, що Відповідач має податковий борг зі сплати єдиного податку за період з червня 2014 року по березень 2015 року (з урахуванням переплати станом на 20.06.2014 у сумі 34.29 грн.) по строку сплати 20.06.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.07.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.08.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.09.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.10.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.11.2014 у сумі 243,60 грн; по строку сплати 20.12.2014 у сумі 243,60 грн.; по строку сплати 20.01.2015 у сумі 243,60 грн., по строку сплати 20.02.2015 у сумі 243,60 грн., по строку сплати 20.03.2015 у сумі 243,60 грн. (а.с.7-9).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень Податкового кодексу України, податковою інспекцією виставлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 21.11.2014 № 9559-12, яку відповідачу надіслано поштою (а.с.10).

Відомостей, щодо оскарження, скасування податкової вимоги суду не надано.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області обґрунтованими, документально підтвердженими та відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,- задовольнити повністю.

Стягнути в дохід місцевого бюджету з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) кошти за податковим боргом з єдиного податку у розмірі 2401,71 грн. (дві тисячі чотириста одна гривня 71 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Т.І. Ковальова