Справа № 826/19432/13-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Бєлової Л.В.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» до Київської міської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці Міндоходів та просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 30 квітня 2013 року №100270000/2013/310067/2 в частині групи товарів №2, 6, 11, 16-19, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 40, 41, 43, 47, 51, 61, 63-66, 68, 69, 71, 76.

Справа неодноразово переглядалась судами різних інстанцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідачем за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, безпідставно застосовано шостий метод визначення митної вартості товарів замість заявленого позивачем методу - за ціною договору, внаслідок чого неправомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. При цьому, позивач вважає, що надав митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої ціни.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №СН-МІU 28/0411 від 28 квітня 2011 року ТОВ «Світ Інструменту Україна» здійснено митне оформлення товару (шланги гнучкі, світильники та інструменти торгівельної марки «Sparta», «MTX», «Palisad», виробник «Martrize Handels-GmbH», країна виробник Китай) за МД від 29 квітня 2013 року №100270000/2013/262699.

Одночасно з вказаною вище МД позивачем було подано до органу доходів і зборів товаросупровідні документи.

В ході аналізу інформації товаросупровідних документів, наданих позивачем до митного оформлення за вищеозначеною МД, встановлено, що зазначені документи містять розбіжності (різні умови поставок в товаросупровідних документах і МД) та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, - з огляду на що митним органом запропоновано надати додаткові документи, а саме: копію митної декларації країни - відправника; прайс-лист виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші документи для підтвердження митної вартості товару.

У відповідь на вищезазначений лист Митниці, позивач письмово повідомив, що надати додаткові документи немає можливості.

Враховуючи викладене, митний орган прийшов до висновку про відсутність у наданих до митного оформлення позивачем документів відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості щодо групи товарів 2, 6, 11, 16-19, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 40, 41, 43, 47, 51, 61, 63-66, 69, 71, 76 імпортованих до України, у зв'язку з чим останнім було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 30 квітня 2013 року № 100270000/2013/310067/2.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а також у зв'язку з відмовою декларанта від подання додаткових документів, відповідачем правомірно застосовано коригування заявленої митної вартості ввезених товарів за шостим методом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Відповідно до ст. ст. 49-50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини 4 вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є підставою, з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року № 814/283/14.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням про коригування митної вартості товарів від 30 квітня 2013 року № 100270000/2013/310067/2 митну вартість групи товарів 2, 6, 11, 16-19, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 40, 41, 43, 47, 51, 61, 63-66, 68, 69, 71,76 визначено із застосуванням резервного методу.

При цьому, підставою для прийняття вказаного рішення стало подання позивачем до митного оформлення документів, які містили розбіжності.

Так, пунктом 5.1 контракту від 28 квітня 2011 року № CH-MIU/28/0411 передбачено, що покупець здійснює оплату за товар протягом 30 днів після відвантаження.

Водночас, відповідно до інформації, що міститься в поданому до митного оформлення коносаменті №CNSHA035261, відвантаження оцінюваного товару відбулось 10 березня 2013 року, але на момент митного оформлення, яке здійснювалось за МД від 29 квітня 2013 року контролюючому органу не надано банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару.

Крім того, прайс-лист, наданий позивачем на підтвердження заявленої ціни товару, не містить інформації стосовно адреси, телефонів або сайту в мережі Інтернет для контактів покупців із фірмою-продавцем зазначеного товару, що позбавило митний орган можливості перевірки заявленої ціни товару, ціні продавця.

Також, довідка про транспортні витрати містить відомості про витрати за перевезення контейнера MSCU5956253 за коносаментами CNSHA034823, CNSHA035260, CNSHA035261.

Однак, до митного оформлення надано лише коносамент CNSHA035261, в якому містяться відомості про судно, що здійснювало перевезення, а саме: "Fillippa", в той же час в графі 21 митної декларації позивачем зазначено судно "E.R.HAMBURG".

При цьому товар поставлявся на умовах поставки FOB (Shanghai до митного кордону України), за якими всі витрати з моменту поміщення товару на судно несе покупець. Проте, в наданій митниці декларації митної вартості та довідці про транспортні витрати не вказано витрати, понесені покупцем на навантаження, відвантаження, перевантаження товару згідно вимог статті 58 МК України.

На переконання колегії суддів, виявлена розбіжність може вказувати на те, що під час транспортування товару здійснювалось його перевантаження з одного судна на інше, що не могло не вилинути на ціну товару, - проте жодних даних, які б підтверджували це чи в інший спосіб пояснювали вказані розбіжності товариством не надано.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що декларантом надано неповну та недостовірну інформацію щодо заявленої митної вартості, не доведено, яка ж фактично ціна підлягає сплаті за товар, а також не виконано обов'язку щодо надання додаткових документів, передбаченого у статті 53 Митного кодексу України, а відтак, у Київської митниці ДФС були підстави вважати надану інформацію необ'єктивною, документально непідтвердженою та такою, що має розбіжності, що дає право відповідачеві прийняти рішення про коригування митної вартості товару.

Щодо застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками митного органу про неможливість застосування у спірних правовідносинах першого, другого, третього, четвертого та п'ятого методів визначення митної вартості товару, оскільки позивачем не було надано документів, які були визначені митним органом у ході митних консультацій, а тому визнає, що відповідачем за наведених обставин обґрунтовано застосовано шостий (резервний) метод визначення митної вартості.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо прийняття рішень про коригування митної вартості товарів від 30 квітня 2013 року №100270000/2013/310067/2 в частині групи товарів №2, 6, 11, 16-19, 22, 24, 25, 27, 28, 30, 31, 33, 40, 41, 43, 47, 51, 61, 63-66, 68, 69, 71, 76, є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, а посадові особи митного органу діяли на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 вересня 2016 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Бєлова Л.В.

Мамчур Я.С