Справа № 205/5096/16-а(2а/205/129/16)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року справа № 205/5096/16-а(2а/205/129/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Головко О.В. Іванова С.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2016 року у справі №205/5096/16-а(2а/205/129/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 02 липня 2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, в якому просить суд:

- визнати поважною причину пропуску строку визначеного законом для подачі заяви про призначення допомоги при народженні дитини;

- призначити позивачу додатковий строк протягом одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про призначення одноразової допомоги при народженні її сина.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована відсутністю підстав для поновленню позивачу такого строку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого 21.10.2015 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку, що є тимчасово окупованою територією України. Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Згідно з довідкою № від 23.03.2016 року ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Відповідно до повідомлення про відмову в призначенні допомоги № 268 від 13.06.2016 року позивачу відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки вона звернулась за призначенням допомоги пізніше, ніж через 12 місяців з дня народження дитини (а.с.5).

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив висновок про те, що звернення позивача з заявою про призначення допомоги при народженні дитини з порушенням встановленого законом 12-місячного строку було обумовлене об'єктивною неможливістю дотримання такого строку внаслідок народження дитини на тимчасово окупованій території України, на якій не діяли органи державної влади України, а також хвороби дитини.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, вважає, що судом першої інстанції не враховано наступного.

Умови призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми передбаченої Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок №1751).

Відповідно до пункту 2 вищезазначеного порядку призначення і виплата державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюються управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Пунктом 43 Порядку №1751 передбачено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім'ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви.

Про призначення державної допомоги сім'ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п'яти днів після прийняття відповідного рішення.

Аналіз діючого законодавства свідчить про те, що органом, який призначає і виплачує державну допомогу, є відповідне управліннями праці та соціального захисту населення. Виключно управління може прийняти рішення щодо призначення чи відмови у призначенні державної допомоги сім'ям з дітьми передбаченої Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями частини першої статті 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів і референдуму.

Виходячи з положень зазначених норм, у порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради видало повідомлення № 268 від 13.06.2016 року про відмову позивачу в призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки вона звернулась за призначенням допомоги пізніше, ніж через 12 місяців з дня народження дитини (а.с.5).

При цьому, позивачем не оскаржуються дії та рішення Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради пов'язані з відмовою у призначенні їй допомоги при народженні дитини та не ставилася вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач ставить вимогу про призначення їй додаткового строку для подання заяви про призначення одноразової допомоги при народженні її сина.

Проте, частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Тобто, даною нормою визначено вичерпний перелік вимог які може містити адміністративний позов.

При цьому, даною нормою не передбачено права особи на звернення до суду з адміністративним позовом про призначення такій особі додаткового строку для подання заяви про призначення одноразової допомоги при народженні дитини.

Враховуючи те, що вирішення питання про дотримання особою строку звернення до органу праці та соціального захисту населення з заявою про призначення одноразової допомоги при народженні дитини та прийняття рішення у разі пропуску такого строку належить до виключної компетенції органів виконавчої влади, а не суду, суд апеляційної інстанції зробив висновок про обрання позивачем невірного способу захисту порушеного права.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади, оскільки він цим фактично перебирає на себе повноваження такого органу виконавчої влади, що є недопустимим.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позову відмовити повністю.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 202, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2016 року у справі №205/5096/16-а(2а/205/129/16) - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: О.В. Головко

Суддя: С.М. Іванов