Справа № 337/3948/16-а
Суддя: Сидорова М. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 337/3948/16-а
Провадження № 2-а/337/191/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря - Коваленко В.С.

представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - Константінова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2016р. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у якому, після остаточного уточнення вимог, просить визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя (далі - УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя) щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати; визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя оформлене у вигляді листа від 24.10.2016р. №192/Д-9 щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати; зобов'язати УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя провести розрахунок і виплатити їй компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії в період з 01.09.2015р. по день фактичної виплати пенсії; зобов'язати УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання постановою законної сили; стягнути на її користь витрати на правову допомогу в сумі 2581,00 грн.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_4 зазначила, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя та з 05.06.2015р. отримує пенсію за віком. Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016р., визнано протиправною відмову УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя у проведенні їй перерахунку пенсії за віком у зв'язку з підвищенням з 01.09.2015р. прожиткового мінімуму до 1074 грн. на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, зобов'язано УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя провести їй перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01.09.2015р. з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії позивачу не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, визнання дій УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя свідчить про вину пенсійного органу у своєчасній виплаті пенсії у розмірі, встановленому законом.

20.09.2016р. позивач через свого представника звернулась до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя з письмовою заявою з проханням повідомити їй про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016р. та провести їй виплату сум компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» у разі не проведення таких дій.

На вказане звернення листом за №192/Д-9 від 04.10.2016р. УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя повідомило, що позивачу виплата компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за постановою суду не проводилось та відмовило в нарахуванні та виплаті такої компенсації на тій підставі, що за весь час перебування на обліку у відповідача вона отримувала всі нараховані суми пенсії вчасно згідно з графіком виплати пенсії без жодних затримок згідно норм чинного законодавства.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, до суду подані письмові заперечення, і представник відповідача суду пояснив, що позивачка не має права на компенсацію, оскільки донарахована частина пенсії за постановою суду їй виплачена без порушення строків, а право на компенсацію позивачка мала би, якби їй була нарахована пенсія, але не виплачена у встановлені законом строки. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд керується принципом верховенства права (ст. 8 КАС України) відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено і це не оспорюється сторонами, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком.

Відповідно до постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016 року за №337/1317/16-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Визнано протиправною відмову УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя у проведенні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_4 у зв'язку із підвищенням з 01 вересня 2015 року прожиткового мінімуму до 1074 гривні на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та зобов'язано УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, врахувавши, що розмір виплаченої пенсії ОСОБА_4 не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016р., вищевказана постанова суду залишена без змін. Отже, судове рішення набрало законної сили 25.07.2016р.

При ухваленні даної постанови, суд враховує, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя і зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести ОСОБА_4 відповідні виплати з 01 вересня 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум, суд виходив з того, що УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя порушив гарантовані Конституцією України права позивачки на належний рівень пенсійного забезпечення, який є значно нижчим ніж встановлено законом, що є неправомірним.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАСУ, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

20.09.2016р. ОСОБА_4 через представника звернулась до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя з письмовою заявою з проханням повідомити про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016р. та провести їй нарахування та виплату сум компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» у разі не проведення таких дій.

УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя листом за №192/Д-9 від 04.10.2016р. повідомило позивачку, що за весь час перебування на обліку у відповідача вона отримувала всі нараховані суми пенсії вчасно згідно з графіком виплати пенсії без жодних затримок. Підстави для нарахування та виплати ОСОБА_4 компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату пенсії відсутні та такі виплати не проводились.

Згідно довідки УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя №4916 від 16.11.2016р., на виконання постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя №337/1317/16-а, здійснено перерахунок пенсії позивачки з 01.09.2015р. та нараховано доплату в загальному розмірі 1905,00 грн., яка виплачена 21.10.2016р. Вказані обставини не є спірними.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу(особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18 листопада 2014 року у справі №21-518а14.

Частиною 1 ст. 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та для всіх судів України.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що відповідач, відмовивши позивачу в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну виплату частини пенсії, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, які передбачені вищевказаними Законами, що не відповідає вимогам ст.19 Конституції України, тому такі його дії є незаконними та необґрунтованими.

При цьому слід зауважити, що УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, яке є суб'єктом владних повноважень не є особливою категорією, яку звільняють від обов'язку виконувати норми частини 1 ст. 244-2 КАС України, а тому як наслідок відмова у проведенні позивачу нарахування та виплати компенсації є очевидно протиправною, а тому позивач правомірно просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у виплаті їй компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку їх виплати.

Суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що нараховану пенсію позивачу виплачували без порушення строків виплати, а тому позивач не має права на компенсацію, безпідставні, оскільки судом встановлено, що частину пенсії позивачці за період з 01.09.2015р. по 21.10.2016р. щомісячно не доплачували, а виплатили однією сумою лише 21.10.2016р., тобто з порушенням строків виплати.

На підставі викладеного, враховуючи, що оскільки нараховані та виплачені відповідачем на підставі постанови суду суми за своїм призначенням не мають разового характеру, а є складовою щомісячних пенсійних виплат, які в порушення норм законодавства у необхідних розмірах не були своєчасно нараховані та виплачені позивачу, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_4 у нарахуванні та виплаті їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати частини пенсії та зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату такої компенсації за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати, тобто по 21.10.2016 року.

Щодо позовної вимоги позивачки про зобов'язання відповідача як суб'єкта владних повноважень подати в місячний строк з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1ст. 163 КАС України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини" "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Отже вимога позивачки про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя оформлене у вигляді листа від 24.10.2016р. №192/Д-9 щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати, суд вважає, що відповідь УПФУ на звернення позивача не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно із частинами 1, 3 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову, а відповідач є органом державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу, суд зазначає.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

З цього приводу, суд відзначає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам - наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Так, у матеріалах справи наявні копія договору про надання правової допомоги, укладеного між позивачем ОСОБА_4 та фахівцем в галузі права ОСОБА_1 від 06 квітня 2016 року, акт завдання-приймання юридичних послуг від 20.10.2016 року, 08.11.2016 року та 16.11.2016 року з зазначенням оплати позивачем за надані юридичні послуги на загальну суму 2581,00 грн., а також розрахунок вартості правової допомоги від 20.10.2016 року, 08.11.2016 року та 16.11.2016 року.

Як вбачається з розрахунку вартості правової допомоги позивачу надано правову допомогу, яка складається з таких послуг: консультація щодо подання позову (45 хв. витраченого робочого часу), розробка та складання проекту позовної заяви (150 хв. витраченого робочого часу), розробка та складання проектів уточненої позовної заяви (115 хв. витраченого робочого часу), розробка та складання проекту письмових пояснень (75 хв. витраченого робочого часу), а також участь у судовому засіданні (117 хв. витраченого робочого часу), всього 502 хв.

Розрахунок проведено без перевищення 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати (1450 грн.) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги визначені позивачем предмет спору, обсяг задоволених позовних вимог (задоволено три позовні вимоги з чотирьох), суд вважає, що підлягають компенсації судові витрати, понесені позивачем на правову допомогу в розмірі пропорційному задоволеним вимогам - 1935,75 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядком проведення компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ № 159 від 21.02.2001, ст.ст. 2, 5, 6, 9-12, 158, 160-163, 244-2, 255, 256, 267 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_4 компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_4 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована їй на підставі постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2016р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2016р., за період з 01.09.2015 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 21.10.2016р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 1935,75 грн.

В інший частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: