Справа № 755/13130/16-а
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанови та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання поновити запис,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 10.02.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира ухвалено заочне рішення по справі № 296/4352/14-ц, яким позов ОСОБА_3 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживача шляхом визнання договору іпотеки припиненим задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.02.2016 року касаційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на рішення від 10.02.2015 року задовольнив, заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира скасував, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 14.06.2016 року № 61338936 Банк дізнався, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування нежитлового приміщення за адресою - АДРЕСА_1 номер договору в реєстрі 850 від 05.05.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Гораєм О.С. Відсутність обтяжень іпотечного майна, надало змогу здійснити перехід права власності на нерухоме майно. Власником предмету іпотеки є ОСОБА_4. Перехід права власності підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 14.06.2016 року № 61338936. У зв'язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції, банк звернувся за поновленням запису про обтяження іпотекою на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1, до приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. 16.08.2016 року банк отримав постанову про відмову у зв'язку з тим, що власник майна змінився.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про слухання справи за його відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи без його присутності, письмових заперечень до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В суді встановлено, що між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 357 від 12.02.2008 року, та Іпотечний договір від 12.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я.

Згідно Іпотечного договору ОСОБА_3 з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 357 від 12.02.2008 року, передав, а ВАТ «ВіЕйБі Банк» прийняв в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення, а саме: магазин літ. «А», загальною площею 361,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

10.02.2015 року Корольовським районним судом м. Житомира постановлено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про захист прав споживача шляхом визнання договору іпотеки припиненим, яким позов задоволено, визнано договір іпотеки від 12.02.2008 року, укладений між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_3 припиненим, визнано недіючою заборону на відчуження будинку АДРЕСА_1

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.11.2015 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2015 року залишено без змін.

17.02.2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ розглянув касаційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк», та постановив ухвалу, якою заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10.02.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 11.11.2015 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.11.2016 року Корольовський районний суд м. Житомира позов ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про захист прав споживача шляхом визнання договору іпотеки припиненим залишив без розгляду у зв'язку з неявками позивача в судові засідання.

Встановлено, що в період оскарження ПАТ «ВіЕйБі Банк» судових рішень щодо припинення іпотеки та зняття заборони на відчуження на об'єкт нерухомості, іпотекодавець зняв заборону та відчужив майно.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 14.06.2016 року № 61338936 слідує, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування нежитлового приміщення за адресою - АДРЕСА_1 номер договору в реєстрі 850 від 05.05.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Гораєм О.С.

16.08.2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. щодо реєстрації заборони відчуження нежилого приміщення - магазину літ. «А», загальною площею 361,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Іпотечного договору від 12.02.2008 року, укладеного між банком та позичальником ОСОБА_3 Проте, приватний нотаріус 16.08.2016 року виніс постанову про відмову у реєстрації заборони відчуження нерухомого майна з тих підстав, що право власності на вказаний об'єкт нерухомості зареєстровано не за іпотекодавцем, а іншою особою - ОСОБА_4.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності та речові права, похідні від права власності, право власності на об'єкт незавершеного будівництва, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Тобто, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначене твердження, узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, що закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відтак ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення в Постанові Верховного Суду України від 13.05.2013 року у справі № 6-53цс15, Постанові Верховного суду України від 24.05. 2015 року у справі № 3-231гс15, а також Висновках Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав. передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 11116ГПК, за І півріччя 2015 року.

Враховуючи позовні вимоги та вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині зобов'язання відповідача поновити запис про обтяження - про іпотеку № 6578911 та запис про обтяження № 6578893.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, ст.ст. 11, 17, 71, 158-163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанови та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання поновити запис - задовольнити частково.

Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича поновити запис про обтяження - про іпотеку № 6578911 та запис про обтяження № 6578893 нерухомого майна - нежилого приміщення - магазину літ. «А», загальною площею 361,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Іпотечного договору від 12.02.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та позичальником ОСОБА_3.

В іншій частині відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у 10-ти денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя: