Справа № 216/3824/16-а (2-а/216/89/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2016 рокусправа № 216/3824/16-а (2-а/216/89/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2016 року по справі

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу про зобов'язання виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, в якому просять зобов'язати відповідача нарахувати та стягнути з нього суму недоотриманої щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, відповідно до приписів ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-XII), зокрема на користь ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у розмірі 6 770 грн. кожному та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9 в розмірі 5 422 грн. кожному.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, із них ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є інвалідами 2 групи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9 є інвалідами 3 групи та користуються пільгами, встановленими ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виплата позивачам передбаченої приписами ст.48 Закону №796-XII щорічної допомоги на оздоровлення у 2016 році здійснена відповідачем ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в розмірі 120 грн. як інвалідам 2 групи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9 в розмірі 90 грн. як інвалідам 3 групи.

При цьому, відповідач керувався положеннями постанов Кабінету Міністрів України від 20.09.2005р. №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 12.07.2005р. №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , не погодившись з чим позивачі звернулися до суду.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23.08.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій апелянти просять постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС.

Так, позивачі, вказуючи на неправомірність дій відповідача, посилаються на те, що розмір сум, які підлягають до сплати, повинні розраховуватися у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач, зокрема, вказує на те, що допомога на оздоровлення виплачена позивачам у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, що відповідає чинному законодавству, і тому підстав для її виплати в більшому розмірі немає.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.48 Закону № 796-XII щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам 2 групи, виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, інвалідам 3 групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Така редакція статті існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 р. N 107-VI.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 №76-VIII внесені зміни, зокрема, до ст. 48 Закону № 796-XII та вказану статтю викладено у наступній редакції: "Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України". Вказані норми Закону №76-VIII набрали чинності з 1 січня 2015 року.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120 грн., інвалідам 3 групи - 90грн.

Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII неконституційним не визнавався, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є також чинними.

Таким чином, доводи позивачів про неправомірність застосування судом першої інстанції ст.48 Закону № 796-XII, зі змінами, які до неї внесені, є необґрунтованими. Щорічна допомога на оздоровлення, яка передбачена ст.48 Закону № 796-XII , за своєю правовою природою є соціальною допомогою держави на користь певної категорії громадян. У зв'язку з цим, держава, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджету, може встановлювати (змінювати) розмір такої соціальної допомоги шляхом внесення відповідних змін до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті позивачам щорічної допомоги на оздоровлення у 2016 році відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені ст. та правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлений розмір допомоги на оздоровлення.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 23 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко