Справа № 806/1162/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2016 р. Справа № 806/1162/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

позивача: ОСОБА_3,

представника позивача: Чопівської Л.С.,

представника відповідача: Зеленової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" вересня 2016 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, у якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 18.03.2016 року за № , № , № , № , що були прийняті на підставі акту перевірки № 48/21/2315 від 02.03.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перевіркою встановлено порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру та реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії, з чим позивачка не погоджується. Вказала, що при видачі їй ліцензії на право торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями мало місце помилкове внесення податковим органом замість місця здійснення торгівлі, місце державної реєстрації фізичної особи-підприємця, що стало наслідком неправомірного притягнення її до відповідальності. Позивач також зазначила, що підставою для застосування штрафних, фінансових санкцій має бути вина суб'єкта господарювання, а оскільки відповідачем, на якого покладені обов'язки перевіряти достовірність зазначеної у документах інформації та відповідність поданих документів законодавству України виконано не було, тому помилка працівників податкового органу не може бути її виною. Крім того вказала, що фактична перевірка здійснювалась по АДРЕСА_1, яких на момент перевірки не існувало, оскільки у зв'язку з перейменуванням, адреса вже була АДРЕСА_1.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

У зв'язку із реорганізацією Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, колегія суддів до початку розгляду справи по суті, протокольною ухвалою замінила відповідача на Бердичівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 24.02.2016 року № 157 "Про проведення фактичної перевірки" контролюючим органом було проведено перевірку ФОП ОСОБА_3, в ході якої були виявлені порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів" та Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

За результатами перевірки складено акт № 48/21/НОМЕР_5 від 02.03.2016 року.

На підставі вказаного акта перевірки Андрушівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 18.03.2016 року прийняті податкові оскаржувані повідомлення-рішення:

- № , № - про застосування штрафної/фінансової санкції у розмірі по 17 000 грн. за порушення ст.17.2 абз.5 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів";

- № , № - про застосування штрафної/фінансової санкції у розмірі по 17 000 грн. за порушення ст.17.2 абз.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів";

Не погоджуючись із прийнятими повідомленнями-рішеннями позивач їх оскаржила у адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарг прийняті рішення Головним управлінням ДФС у Житомирській області № 232/14/06-30-10-07-07 від 14 квітня 2016 року та Державною фіскальною службою України № 6378/8/99-99-11-03-01-25 від 13 червня 2016 року про відмову у їх задоволенні.

Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення № , № , №, № винесені Андрушівською ОДПІ (Попільнянське відділення) ГУ ДФС у Житомирській області правомірно, тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом №481/95-ВР.

Відповідно до ст.16 Закону № 481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 № 609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом, який здійснює ліцензування виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є Державна фіскальна служба.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", територіальним органом ДФС на території Житомирської області є Головне управління ДФС у Житомирській області, яке здійснює свої повноваження як орган доходів і зборів на території Попільнянського району Житомирської області через Андрушівську ОДПІ.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих, до яких, зокрема, відноситься: ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, якими вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75).

Згідно з положеннями ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80).

Абзацом 20 частини 1 статті 1 Закону №481/95-ВР визначено, що місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників (абз.21 ч.1 ст.1 Закону №481/95-ВР).

Підпунктом 14.1.5 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України та абзацом 6 частини 1 статті 1 Закону №481/95-ВР визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з п.215.1 ст.215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належать, зокрема, алкогольні напої, які підлягають оподаткуванню непрямим податком на споживання окремих видів товарів (продукції) - акцизним податком (пп.14.1.4 п.14.1 ст.14).

Відповідно до пп.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України, платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_3 звернулась до контролюючого органу з заявами про надання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 01.06.2015 р. по 31.05.2016 р., де в графі "адреса місця торгівлі" зазначила АДРЕСА_3. (а.с. 74 - 75).

Також у заяві на отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями наведено інформацію про зареєстрований електронний контрольно-касовий апарат № від 02.09.2013 року з зазначенням моделі, модифікації, заводського номеру, виробника, дати виготовлення та книги обліку розрахункових операцій.

27 травня 2015 року позивачка отримала ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії НОМЕР_6 та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами серії НОМЕР_7 терміном дії з 01.06.2015 року по 01.06.2016 року, де місцем здійснення діяльності (адреса магазину, ресторану, кафе, відділу, павільйону, кіоску) зазначено АДРЕСА_3.

Апелянт стверджує, що магазин знаходиться на АДРЕСА_1, а тому помилкове написання у заявах позивачкою місця її реєстрації в графі, де мало бути зазначено адреса місця торгівлі, не давало можливості податковому органу видавати такі ліцензії. В даному випадку відсутня вина позивачки, а отже, і застосування до неї штрафної санкції є неправомірною.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Згідно з ч.12 ст.15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку (абз.24 ч.1 ст.1 Закону № 481/95-ВР).

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

Отже, законодавцем чітко визначено та розмежовано дві графи для заповнення заяви на одержання такої ліцензії: юридична адреса суб'єкта господарювання - місцезнаходження юридичної особи чи місце проживання фізичної особи та адреса місця торгівлі, яка є обов'язковою для зазначення.

В матеріалах справи містяться заяви на одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, алкогольними напоями - сидром та перрі (без додання спирту) та тютюновими виробами ФОП ОСОБА_3, де вона самостійно зазначила адресу місця торгівлі: АДРЕСА_3 (а.с.20).

Згідно зі ч.1 ст.17 Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 5, ч.2 ст.17 Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 17 Закону, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Перевіркою встановлено факт реалізації ФОП ОСОБА_3 алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на місце здійснення діяльності за адресою АДРЕСА_1, а саме 02.03.2016 року, згідно фіскального чеку № 3080, реалізовано пиво "Оболонь" світле 0,5 л. за ціною 14 грн., а 24.02.2016 року, згідно фіскального чеку № 3060, реалізовано 1 пачку цигарок "Честер сині" за ціною 18 грн.

Апелянт не заперечує, що нею здійснювалась реалізація алкогольних та тютюнових виробів в магазині за адресою: АДРЕСА_1, коли в ліцензіях була вказана адреса місця здійснення діяльності АДРЕСА_3.

Колегія суддів наголошує, що вищезазначені ліцензії отримані ФОП ОСОБА_3 ще 27 травня 2015 року, тоді коли перевірка проводилась 02 березня 2016 року. З моменту отримання даних ліцензій, позивачка жодного разу не зверталась до податкового органу із заявою, про виправлення помилкового зазначеної адреси, чи з будь-якими іншими заявами, де зазначала б про дані обставини, хоча реально мала таку можливість.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винесені податкові повідомлення рішення № та № від 18.03.2016 року про застосування штрафної/фінансової санкції у розмірі 17 000 грн. є правомірними, оскільки позивачем здійснювалась реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Стосовно податкових повідомлень рішень № та № від 18.03.2016 року про застосування штрафної/фінансової санкції у розмірі 17 000 грн. за порушення ст.17.2 абз.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів", колегія суддів зазначає наступне.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області в ході перевірки було встановлено факт зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в місці не внесеному до Єдиного державного реєстру, а саме в магазині, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

ФОП ОСОБА_3 не зверталась, а Головним управління ДФС не видавалась довідка про внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного державного реєстру за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно приписів статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Враховуючи викладене, за приписами ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" алкогольні напої на законних підставах можуть зберігатися або за місцем торгівлі, або в іншому приміщенні, внесеному до Єдиного реєстру.

Обов'язок у суб'єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у тому випадку, коли місце зберігання продукції не співпадає з місцем здійснення торгівлі.

Як вбачається із матеріалів справи, у позивача є ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами за адресою АДРЕСА_3, тому магазин позивача, розташований за адресою: АДРЕСА_1, не може вважатися "місцем здійснення торгівлі" у розумінні ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", тому мало бути внесене до Єдиного державного реєстру.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення контролюючого органу в частині нарахування фінансової (штрафної) санкції за зберігання алкогольних та тютюнових виробів в місцях, що не внесено до Єдиного державного реєстру у розмірі 34 000 грн. є обґрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно проведення фактичної перевірки за адресою АДРЕСА_1, якої не існувало та зазначає наступне.

Рішенням 36 сесії VI скликання Жовтневої сільської ради Попільнянського району від 12.08.2015 року було перейменовано АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1.

Суд вважає, що зміна найменування вулиці не є фактом зміни місцезнаходження суб'єкта господарської діяльності, тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довела ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 18.03.2016 року за № , № , № , №, що були прийняті на підставі акту перевірки № 48/21/2315 від 02.03.2016 року - доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "24" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_3

представник позивача - адвокат: Чопівська Людмила Степанівна , АДРЕСА_4

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області вул.Воб'яна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13401

4-третій особі: - ,