Справа № 465/4797/16-а
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.11.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Мартинишин М.О.

при секретарі Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2

до Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова

про скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова про скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, зокрема скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова №12897/03-20 від 28.07.2016 року як незаконне та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії з 01.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.03.2007 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі ст.50-І Закону України «Про прокуратуру» (у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року) у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Однак у зв'язку з черговим підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесенням змін до деяких нормативно-правових актів» за його зверненням Військовою прокуратурою Західного регіону України видно довідку від №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року для звернення управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова про перерахунок пенсії.

У зв'язку із чим він 27.07.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії та довідки прокуратури Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року.

Відповідачем на його звернення, він отримав рішення з Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова від 29.07.2016р.за №12897/03-20 про те, що відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до закону України «Про прокуратуру» у зв'язку із введенням в дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII.

Вважає, що внаслідок дій відповідача порушені його конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені Конституцією України, іншими Законами України, рішеннями Конституційного Суду України, Верховного Суду України і Вищого адміністративного суду України, так як йому неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років згідно довідки Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року, оскільки відповідач послався на норму закону, яка не може бути застосована в часі при перерахунку пенсії за вислугу років. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та з підстав, які зазначені в письмовому запереченні, який містяться в матеріалах справи. Вважає, що вони діяли в межах повноважень, наданих їм законами України та підзаконними нормативно-правовими актами та не порушувало прав позивача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Судом встановлено, що з 01.03.2007 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Франківському районі м.Львова, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007) у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Однак у зв'язку з черговим підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесенням змін до деяких нормативно-правових актів» за зверненням позивача Військовою прокуратурою Західного регіону України видно довідку від №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року для звернення управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова про перерахунок пенсії.

У зв'язку із чим позивач 27.07.2016 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії та довідки Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року.

Відповідачем на звернення позивача, отримав останній рішення з Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова від 29.07.2016р.за №12897/03-20 про те, що відсутні законні підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії, оскільки з 01.01.2015р. Законом України від 28.12.2014р. №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до статті 50-1 Закону України, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та введенням в дію пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII. Разом з тим відповідного нормативно-правового акту Кабінетом Міністрів України не прийнято.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Також, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Крім цього, відповідно до частини 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

В подальшому до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» вносились певні зміни.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 р. до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Зазначена правова позиція щодо застосування ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в часі повністю обґрунтовується наступними правовими нормами та нормативними актами.

Так, відповідно до частини 1 ст.58 Конституції України закони та нормативні акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так само, зазначена вище правова позиція обґрунтовується рішеннями Конституційного Суду України (від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 11.10.2005 №8-рп/2005, від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп 2008 та інші) постановами Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13) та від 17.12.2013 (справа №21-445а-13), що згідно зі статтею 244-2 КАС України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести судову практику у відповідність до рішень згаданого суду.

У цих рішеннях викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури і зазначено, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Ці рішення мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з пенсійними правовідносинами.

До того ж, звуження змісту та обсягу права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.ст.22,64 Конституції України - не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Аналогічна правова позиція викладена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду від 05.08.2015 року(справа К/800/35887/15), від 07.08.2015 року(справа К/800/36259/15), від 18.08.2015 року(справа К/800/37429/15), від 07.09.2015 року(справа К/800/40007/15), ввід 07.09.2015 року(справа К/800/40196/15),від 27.01.2016 року (справа К/800/23512/14), від 28.01.2016 року (справа К/800/31554/15), від 28.01.2016 року (справа К/800/32220/15), від 11.03.2016 року(справа К/800/6395/16), від 24.03.2016 року(справа К/800/45200/16), та постановах Верховного Суду України від 10.12.2013р. (справа №21-348а13), від 17.12.2013р. (справа №21-445а13) та від 06.10.2015 року (справа №21-2432а15)

Таким чином, всі зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у березені 2007 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури.

В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року), оскільки інших не існує.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України (із доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 20.10.2011р. №3932-VI) при виборі правової норми, що підлягає до застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу, тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. А внесені Законом №3668-VІ зміни до ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ, які змін у зв'язку з прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Оскільки редакція ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ із змінами, внесеними Законом України №3668-VІ, а також редакція Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-18 значно звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким пенсія була призначена раніше, зменшує розмір відсоткової ставки для нарахування пенсії, то перерахунок пенсії слід проводити відповідно до законодавства, яке було чинним на момент її призначення.

Тобто, Управління пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львов зобов'язане було при вирішенні заяви позивача про перерахунок пенсії керуватись вимогами ст. 22 Конституції України про недопустимість звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів та ст. 58 Конституції України про неприпустимість зворотної дії у часі законів та інших нормативно-правових актів.

Доводи відповідача, про внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії суд до уваги не бере, оскільки відповідачем було застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, рішення відповідача щодо відмови позивачу, у перерахунку його пенсії є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону, тому слід його скасувати.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі заяви позивача, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року та статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995р. №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року) із 01.01.2016р. з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з відповідною посадою без обмежень максимального(граничного) розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Відповідно до статті 19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення із зазначення способу його здійснення та про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази, та що представник відповідача у запереченні, відповідно до ст.71 КАС України не довів правомірність своїх дій, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 6, 14, 17-20, 72, 94, 158- 163, 167, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року), суд, -

постановив:

позов задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова №12897/03-20 від 28.07.2016 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 на підставі довідки Військової прокуратури Західного регіону України №88/2-124вих.-16 від 20 липня 2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 р. №2663-ІІІ, що діяла станом на березень 2007 року) із 01.01.2016р. з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з відповідною посадою без обмежень максимального(граничного) розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Мартинишин М.О.