Справа № 363/4154/16-а
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"22" листопада 2016 р. Справа № 363/4154/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Хом'як А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він є пенсіонером, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи. У 1986 році працював в УМБР тресту «Південатоменергобуд» на посаді бульдозериста та згідно наказів по підприємству відряджався в 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС, де виконував роботи по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС, виконував роботу в рамках забезпечення заходів Цивільної оборони.

Відповідно до довідки МСЕК, захворювання позивача пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

З метою отримання посвідчення інваліда війни, позивач 25.10.2016 року звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської РДА, листом від 28.10.2016 року №3005 ОСОБА_1 в отриманні посвідчення відмовлено.

Посилаючись на викладене, у відповідності ст. 19 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 7 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів від 12.05.1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», позивач просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської РДА неправомірними, зобов'язати відповідача прийняти рішення та встановити позивачу статус інваліда війни, а також видати посвідчення «інваліда війни» встановленого зразка.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просив позов задовольнити.

Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використав про розгляд справи був повідомлений належним чином, надавши письмове заперечення проти позову та просив слухати справу без участі його представника. З урахуванням того, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд вважає за можливе розглядати дану справу у його відсутності на підставі поданих доказів, що передбачено ст. 128 КАС України.

Суд, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1, від 28.10.1998 року, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії.

Згідно із довідки МСЕК №021232, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з 01.07.1992 року, захворювання пов'язане з роботами по ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС.

Крім того, відповідно до посвідчення НОМЕР_2, виданого 01.02.1989 року, ОСОБА_1 нагороджений нагрудним знаком учасника ліквідації аварії на Чорнобильсікій АЕС, за активну участь в роботах по ліквідації наслідків аварії.

Згідно інформаційної довідки №01.1-14/1877 від 24.10.2016 року, виданої Департаментом з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відрядженні у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, формування Цивільної оборони, в ому числі і невоєнізовані, строювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Як вбачається, з копії наказу керуючого Трестом «Південатоменергобуд» від 16.05.1986 року №ГО-2/4, підприємство УМБР тресту «Південатоменергобуд», на якому працював позивач, залучено до участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки Ф-122 від 23.08.1991 року №441 виданої ОСОБА_1 про те, що він був безпосередньо задіяний на роботах, які дають право на державну пенсію на пільгових умов у період з 28.04.1986 року по 16.12.1986 року.

Крім того, відповідно до акту №17 від 31.10.1991 року, ОСОБА_1 машиніст бульдозера, під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 28.04.1986 року по 16.12.1986 року, стався нещасний випадок на виробництві.

Вищевикладене свідчить про те, що факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі невоєнізованого формування Київської області на виконанні розпорядження начальника Цивільної оборони Київської області є встановленим та має документальне підтвердження.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Згідно ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідки Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 - посвідчення інваліда війни видаються пенсіонерам, які отримали пенсії з органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Типового положення про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790 Управління відповідно до покладених на нього завдань видає відповідні посвідчення ветеранам війни, праці та іншим категоріям громадян.

Згідно п.п. 3 п. 5 вказаного положення встановлено, що управління має право одержувати в установленому порядку від інших структурних підрозділів районної, районної в містах Києві та Севастополі держадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності інформацію, документи та інші матеріали необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних доказів в підтвердження правомірності своїх дій. Посилання відповідача на те, що на сьогоднішній день механізм реалізації положень п.9 ст.7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чітко не визначений, статус інваліда війни встановлюється особам, залученим до складу формувань Цивільної оборони на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони про залучення підприємств, установ (наказ або розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до вказаного формування, усі відомості про роботу, яку виконав громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідка МСЕК про групу інвалідності та причину захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, суд не приймає до уваги, оскільки законодавством України та підзаконними (іншими нормативно-правовими) актами не встановлені чіткі критерії (підстави та документи), які підтверджують факт залучення та участі особи в складі цивільної оборони по ліквідації наслідків аварії на ЧЕАС та не визначений порядок надання статусу інваліда війни особам залученим до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, питання про надання статусу повинно вирішуватись на підставі вимог п.9 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, посилання відповідача на роз'яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки дане роз'яснення не являється нормативним актом та суперечать нормі п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи обставину, що позивач був залучений до складу невоєнізованого формування Київської області та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією Чорнобильської катастрофи, тому позивач має достатньо підстав для встановлення йому статусу інваліда війни і на отримання документа, що підтверджує зазначений статус.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 2, 11, 94, 159, 160, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області щодо не встановлення ОСОБА_1 статусу - «інваліда війни» та видачі посвідчення протиправною.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, відповідно до п. 9 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановити ОСОБА_1 - «інваліда війни» та видати відповідне посвідчення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Д. Рудюк