Справа № 761/32271/16-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: Кабінет Міністрів України, про визнання діяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач - ОСОБА_3, звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: Кабінет Міністрів України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобов'язати виконати всі його обов'язки у виконавчому провадженні і примусово реально виконати рішення від 22.12.2011 з поданням райсуду звіту про його виконання у встановлений судом строк.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позову п'ять днів з дня тримання даної ухвали.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для розгляду по суті іншим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 204 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо встановить неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; або порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені в адміністративному позові вимоги потребують уточнень відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України, оскільки зі змісту позовних вимог не зрозуміло в чому виявилась бездіяльність відповідача, які саме обов'язки він зобов'язаний виконати, у якому саме виконавчому провадженні і яке рішення по якій справі, на думку позивача, необхідно зобов'язати «примусово реально виконати». Окрім того, зі змісту адміністративного позову не вбачається за можливе встановити і час, коли особа позивача дізналась про порушення свого права.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 частини першої статті 106 КАС України визначено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

Згідно з частиною другої статті 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно зі статтею 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, згідно з частиною другою статті 110 КАС України суд до судового розгляду адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку. З цією метою суд може: 1) прийняти рішення про витребування документів та інших матеріалів; навести необхідні довідки; провести огляд письмових та речових доказів на місці, якщо їх не можна доставити до суду; призначити експертизу, вирішити питання про необхідність залучення свідків, спеціаліста, перекладача; 2) прийняти рішення про обов'язковість особистої участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні, про залучення третіх осіб до справи; 3) викликати на судовий розгляд адміністративної справи свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів; 4) прийняти рішення про проведення попереднього судового засідання.

Відповідно до статті 111 КАС України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду справи або забезпечення всебічного та об'єктивного вирішення справи протягом розумного строку.

Попереднє судове засідання проводиться суддею, який здійснює підготовку справи до судового розгляду, за участю сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Для врегулювання спору суд з'ясовує, чи не відмовляється позивач від адміністративного позову, чи не визнає відповідач адміністративний позов, і роз'яснює сторонам можливості щодо примирення.

Якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд: 1) уточнює позовні вимоги та заперечення відповідача проти адміністративного позову; 2) з'ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; 3) визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються сторонами, а які належить доказувати; 4) з'ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення, та встановлює строки для їх надання; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки справи до судового розгляду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху з підстав необхідності уточнень позовних вимог, зокрема, можуть бути з'ясовані судом під час підготовки справи до судового розгляду та попереднього судового засідання.

Також, судом першої інстанції під час вирішення питання про залишення позовної заяви без руху не враховано положення частини першої статті 51 КАС України щодо прав позивача, зокрема, в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, а тому невірно залишено без руху позовну заяву позивача, тим самим порушивши право особи на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Поряд з цим, враховуючи, що відповідно до приписів статті 204 КАС України суд апеляційної інстанції при направленні справи для продовження розгляду не наділений повноваженнями визначати склад суду, вимоги позивача в частині направлення справи до суду першої інстанції для розгляду справи у новому складі задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було не правильно застосовано норми процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року - скасувати.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254, 267 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року - скасувати, а справу за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, третя особа: Кабінет Міністрів України, про визнання діяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - направити до Шевченківського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є. Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 22.11.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.