Справа № 161/9730/16-а,2-а/161/541/16
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Справа № 876/8206/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

29.07.2016 року позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька ОСОБА_3, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу у розмірі 425 грн.; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.07.2016 року, винесену відповідачем, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та закрити провадження в адміністративній справі у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи повторно не зявився в судове засідання без поважних причин та не подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ні позивача ні представника позивача не було належним чином повідомлено про розгляд справи, призначеної на 08 вересня 2016 року.

Крім того, апелянт стверджує, 08 вересня 2016 року о 11:30 год. він, як представник позивача перебував в іншому судовому засіданні у справі № 876/3464/16, яке відбувалось у Львівському апеляційному адміністративному суді, за апеляційною скаргою ГН НП у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду за позовом ОСОБА_4 до ГУ НП про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування наказу про звільнення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з правил, встановлених ч.3 ст.128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічне положення закріплено також у п.4 ч.1 ст.155 КАС України, яким передбачено, що позов підлягає залишенню без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, істотною умовою для ухвалення процесуального рішення про залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття, належним чином повідомленого позивача у судове засідання без поважних причин.

Неприбуття в судове засідання позивача належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивача належним чином повідомлено, а також сторонами не було заявлено підставне клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд такої без їх участі.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв'язку із неявкою позивача без поважних причин у судові засідання, призначені на 18.08.2016 року та 08.09.2016 року.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у матеріалах справи є клопотання представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеного на 19.08.2016 року, у звязку із зайнятістю з 15:00 год. 19.08.2016 року, як представника, в адміністративній справі, яка перебуває на розгляді Волинського окружного адміністративного суду (головуюча суддя Андрусенко О.О., справа №803/1 156/16) за позовом ОСОБА_5 про скасування наказу про звільнення з поліції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги вказане клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 18.08.2016 року про відкладення розгляду справи, призначеного на 19.08.2016 року.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даному випадку немає повторності неприбуття позивача чи його представника, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у справі Delcourt v. Belgium суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушивши його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, що гарантовано ст. 6 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.199, ст.ст. 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №161/9730/16-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до командира роти №2 батальйону УПП м. Луцька ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ОСОБА_6