Справа № 816/1453/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1453/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат" (надалі по тексту - позивач, ТОВ "Полтавський ДБК") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі по тексту - відповідач) про визнання протиправними дій під час призначення та проведення планової перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю, за результатами якої складено акт від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609, визнання протиправними та скасування постанов від 17 серпня 2016 року № 16-01-234/609-89 та № 16-01-234/609-90 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправність дій відповідача з проведення спірної перевірки, оскільки, наразі Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VІІІ встановлено обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік. Також, зауважував на фактичне не затвердження станом на момент проведення перевірки Порядку здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, що призвело до протиправного проведення такої перевірки.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримували, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні останнього. У письмових запереченнях звертав увагу суду на те, що має право відповідно до Конвенції № 81 та підпункту 5 пункту 6 Положення Управління Держпраці, проводити безперешкодно відповідно до вимог закону перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці. По суті порушень, зауважував, що позивачем останні не заперечуються, а також вимоги про усунення останніх виконав, чим фактично їх визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та письмові заперечення, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

02 червня 2016 року Управлінням Держпраці у Полтавській області сформовано повідомлення №670 про проведення планової перевірки суб'єкта господарювання - позивача, яка буде проведена у період з 05 по 25 липня 2016 року, про що повідомлено уповноважену особу - директора ОСОБА_1 08 червня 2016 року телефонограмою /а.с. 50/.

13 червня 2016 року відповідачем винесено наказ № 63 про затвердження плану проведення перевірок на ІІІ квартал 2016 року, відповідно до додатку якого до переліку перевіряємих суб'єктів господарювання включено позивача /а.с. 49/.

Направленням на проведення перевірки від 04 липня 2016 року Управління Держпраці у Полтавській області уповноважено фахівців згідно переліку провести планову перевірку ТОВ "Полтавське ДБК" з 05 по 25 липня 2016 року з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, додержання законодавства про працю /а.с. 51-52/.

За результатами такої перевірки складено акт від 25 липня 2016 року № 53.05/175-11 (А), на підстав якого винесено припис від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609-543, яким приписано позивачеві:

1. Забезпечити дотримання вимог ст. 15 КЗпП України, ч. 11 ст.9 Заков України «Про колективні договори і угоди» щодо реєстрації колективного договору місцевими органами державної виконавчої влади.

2. Забезпечити дотримання вимог ч. 6. ст.95 КЗпП України, ст.33 Закону України «Про оплату праці» щодо проведення індексації заробітної плати.

3. Забезпечити виконання вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», щодо періодичності виплати заробітної плати.

4. Забезпечити виконання вимог ч.4 ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати працівникам за весь час щорічної відпустки не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

5. При прийомі на роботу працівників дотримуватись вимог ч. 1 ст.169 КЗпП України в частині обовязку власника або уповноваженого ним органу за свої коштиорганізувати проведення попереднього (при прийнятті на роботу) медичного огляду працівників.

6. Забезпечити виконання вимог п.2 ст. 76 КЗпП України щодо надання щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці.

7. Забезпечити виконання вимог п.4 Постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці. У строк до 25 серпня 2016 року зобов'язано позивача письмово інформувати про виконання вимог припису Управління Держпраці у Полтавській області /а.с. 53-62/.

У звязку із виявленням порушень законодавства про працю в діяльності ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» в Управлінні прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат», про що позивача повідомлено листом від 03 серпня 2016 року № 2978/02-12, направленого 04 серпня 2016 року, в якому проінформовано про прийняте рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ «Полтавський ДБК», що відбудеться 12.08.2016 о 09:30 в Управлінні за адресою - м. Полтава вул. Пушкіна, 119 /а.с. 63-64/.

Проте, у звязку із відсутністю в Управлінні відмітки про те, що директором ТОВ «Полтавський ДБК» ОСОБА_1 отриманий зазначений лист, Управління перенесло розгляд справи на 17.08.2016. Про прийняте рішення повторно 11.08.2016 було направлено лист від 11.08.2016 № 3068/02-12 з інформацією що розгляд справи відбудеться 17.08.2016 о 09:00 в Управлінні за адресою м. Полтава вул. Пушкіна, 119. Зазначений лист було направлено факсом головним державним інспектором Черкаською А.М. 11.08.2016 о 14 годині 28 хвилин на номер телефону 66-82-84 (повідомлення отримано начальником комерційного відділу ОСОБА_4В.), про що зроблено відповідну позначку /а.с. 65-66/.

На розгляд справи представник субєкта господарювання не прибув, клопотань про відкладення її розгляду також не надходило.

За результатами розгляду справи 17.08.2016 винесено наступні постанови про накладення штрафу, які були відправлені 17.08.2016 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме: № 16-01-234/609-89, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1450 грн, № 16-01-234/609-90, яким на позивача накладено штраф у розмірі 29000 грн /а.с. 10-11/.

Вважаючи за необхідне визнати протиправними дії під час призначення та проведення планової перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю, за результатами якої складено акт від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609, а також визнати протиправними та скасувати постанови від 17 серпня 2016 року № 16-01-234/609-89 та № 16-01-234/609-90 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, позивач звернувся до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача щодо визнання протиправними дій під час призначення та проведення планової перевірки стану дотримання вимог законодавства про працю, за результатами якої складено акт від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609, суд виходив з наступного.

Правові, організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом N 877-V.

Згідно з цим Законом орган державного нагляду має право здійснювати планові, позапланові заходи здійснення державного нагляду. Підстави, порядок їх здійснення та необхідні розпорядчі документи органу державного нагляду, визначені статтями 5, 6, 7 цього Закону.

Так, згідно зі статтею 5 Закону N 877-V планові заходи державного нагляду проводяться відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про це не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього планового заходу. Повідомлення повинно містити дату початку та дату закінчення здійснення цього заходу, найменування юридичної особи, щодо діяльності якого здійснюється захід, найменування органу державного нагляду (контролю).

Надаючи оцінку посиланню позивача на неправомірності проведення спірної перевірки саме відповідачем, оскільки останній не наділений повноваженнями органу, що здійснює державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, суд виходив з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11.02.2015 № 100 утворено Управління Держпраці у Полтавській області, реорганізувавши шляхом злиття територіальне управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Полтавській області і Територіальну державну інспекцію з питань праці у Полтавській області.

Згідно пункту 2 цієї постанови територіальні органи, які утворюються, є правонаступниками прав та обовязків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються.

Згідно з п. 12 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року № 1074, орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Кабінет Міністрів України згідно розпорядження від 16 вересня 2015 року № 929-р «Питання Державної служби з питань праці» погодитися з пропозицією Міністерства соціальної політики щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань праці постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96 Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.

30 вересня 2015 року прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України № 1021-р «Питання державної служби з питань праці» щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань праці постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці функцій і повноважень Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що припиняється.

Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується та діє на підставі Положення про Управління Держпраці у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 № 8.

Відповідно до пункту 3 Положення про Управління одним із основних завдань Управління є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Головним законодавчим актом, що передбачає порядок здійснення заходів державного нагляду є, перш за все, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877. Проте, відповідно до статті 2 дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Тобто сфера промислової безпеки та охорони праці підпадають під дію цього закону, а питання праці та зайнятості населення не підпадають. Тому перевірки за цими напрямками на сьогодні здійснюються відповідного до нормативно-правових актів щодо здійснення державного нагляду у цих сферах.

Так, з метою забезпечення безперервності реалізації повноважень, переданих Державною інспекцією з питань праці до внесення змін у чинне законодавство, оформлення результатів перевірок та видача розпорядчих документів здійснюється відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02 липня 2012 року № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 № 1291/21603.

Підсумовуючи викладене, Управління, як правонаступник прав та обовязків органів, що реорганізувалися, здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно Положення про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016 № 8, управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

У відповідності до пп.5 п.4 Положення, Управління Держпраці, згідно покладених на нього завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пп.5 п.6 Положення, Управління Держпраці, для виконання покладених на нього завдань має право, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Управління Держпраці при здійсненні перевірок з питань дотримання законодавства про працю у своїй діяльності керується наказом Міністерства соціальної політики від 02.07.2012 № 390 "Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції з питань праці та її територіальних органів".

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 100 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 929-р, функції і повноваження Державної інспекції України з питань праці передані правонаступникам Державній службі України з питань праці та її територіальним органам.

Держпраці у межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінсоцполітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує і контролює їх виконання.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги щодо незаконності проведення планової перевірки, посилається на наявність мораторію на проведення перевірок суб'єктів господарювання, встановленого Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VІІІ (далі - Закон № 71).

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону, у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України. В той же час, зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи-підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Відтак, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" направлений на врегулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів та передбачає внесення змін до податкового законодавства.

Отже, за своєю метою та змістом цей Закон покликаний врегулювати саме податкові, а не будь-які інші правовідносини.

Крім того, відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Вказаним Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності тих контролюючих органів, про які йдеться у пункті 41.1 статті 41 цього Кодексу. Такими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач у цій справі не є контролюючим органом доходів і зборів в розумінні вимог пункту 41.1 статті 41 ПК України.

Тому приписи пункту 3 Прикінцевих положень Закону від 28.12.2014 року № 71-VІІІ не можуть поширюватись на Управління Держпраці у Полтавській області, як помилково стверджує позивач.

Крім того, 28 грудня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 76 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності 01.01.2015 року (далі - Закон № 76).

Відповідно до п.8 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 76 установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Таким чином, на період з січня по червень 2015 року поширювалось обмеження щодо проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами, зокрема й Державною інспекцією з питань праці та її територіальними органами.

Проте, оскільки дія вищевказаного мораторію закінчилась, починаючи з 01 липня 2015 року проведення заходів державного контролю за дотриманням законодавства про працю у загальному порядку відновилось.

Відповідно до п. 3 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.04.2015 за № 438/26883, одним із основних завдань Управління Держпраці є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Також, надаючи оцінку твердженню позивача про протиправність дій щодо проведення спірної перевірки та складання акту за її результатами, суд зауважує наступне.

Згідно зі статтею 5 Закону N 877-V планові заходи державного нагляду проводяться відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про це не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього планового заходу. Повідомлення повинно містити дату початку та дату закінчення здійснення цього заходу, найменування юридичної особи, щодо діяльності якого здійснюється захід, найменування органу державного нагляду (контролю).

Статтею 7 зазначеного Закону одним із розпорядчих документів, які супроводжують проведення планових та позапланових заходів здійснення державного нагляду, визначено посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке оформлюється на підставі наказу про здійснення планового або позапланового заходу. Одним із обов'язкових реквізитів, який має містити посвідчення, є перелік посадових осіб, що беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові. Зазначене посвідчення (направлення) та службове посвідчення посадові особи органу державного нагляду зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі перед початком здійснення заходу.

У разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу або непред'явлення посадовими особами органу нагляду документів, визначених статтею 7 Закону N 877-V, передбачено право суб'єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду до здійснення такого заходу (абзац четвертий частини четвертої статті 5, абзац третій частини п'ятої статті 7 Закону N 877-V).

Положення цих норм кореспондуються зі статтею 10 зазначеного Закону, яка визначає право суб'єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема, внаслідок ненадання ними копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Наведене дає підстави вважати, що порушення органом державного нагляду (контролю) вимог Закону N 877-V щодо оформлення та надання суб'єкту господарювання повідомлення (направлення) про перевірку та посвідчення на здійснення перевірки, є підставою для недопущення останнім посадових осіб органу до здійснення заходів державного нагляду (контролю). У разі невикористання суб'єктом господарювання цього права не можна визнати такі порушення безумовною підставою для скасування рішення органу державного нагляду (контролю), прийнятого за наслідками проведених заходів.

Аналогічна правова позиції щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена у постанові Верховного суду України від 19 вересня 2011 року у справі №21-130а11.

Відповідно до частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною першою статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Мотивів для відступлення від вказаної правової позиції Верховного Суду України при розгляді цієї справи, судом не встановлено та сторонами не зазначено.

Суд зауважує, що позивач правом щодо недопуску до проведення зазначеної перевірки не скористався, чим фактично визнав наявність відповідних документів для її проведення, а тому такі доводи на підтвердження протиправності дій відповідача є необґрунтованими.

Аналогічна думка викладена у ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 жовтня 2013 року у справі № К-33903/10.

Виходячи з системного аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача про визнання протиправними та скасування постанов від 17 серпня 2016 року № 16-01-234/609-89 та № 16-01-234/609-90 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, суд виходив з наступного.

В ході судового засідання представниками позивача факт встановлених за результатами перевірки порушень не заперечувався, належних та допустимих доказів на їх спростування до матеріалів справи останніми не долучалось.

Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №16-01-234/609 від 25 липня 2016 року складений та підписаний уповноваженими особами відповідача, які здійснювали перевірку та директором ТОВ "Полтавський ДБК" ОСОБА_1, що останнім не заперечувалося в судовому засіданні /а.с. 53-60/. У вказаному акті зазанчено, крім іншого, що перевірка проводилася у присутності директора ТОВ "Полтавський ДБК" ОСОБА_1

На підставі порушень виявлених та зазначених у такому акті перевірки відповідачем прийнято припис від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609-543, зі змістом якого ознайомлено директора ТОВ "Полтавський ДБК" ОСОБА_1 та вручено останньому один примірник, про що зазначено в такому приписі та посвідчено підписом ОСОБА_1 /а.с.61-62/.

Також, суду не надавались відомості та докази на їх підтвердження щодо оскарження в адміністративному чи судовому порядку прийнятого на підставі акту перевірки припису від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609-543.

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, визначає механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 2 Порядку штрафи накладаються в тому числі начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Цим Порядком передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться, відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів субєктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Форма постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 02.02.2016 № 67.

Згідно письмових заперечень відповідача судом встановлено та позивачем не спростовувалось, що у звязку із виявленням порушень законодавства про працю в діяльності ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат» в Управлінні прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ «Полтавський домобудівельний комбінат», про що позивача повідомлено листом від 03 серпня 2016 року № 2978/02-12, направленого 04 серпня 2016 року, в якому проінформовано про прийняте рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ТОВ «Полтавський ДБК», що відбудеться 12.08.2016 о 09:30 в Управлінні за адресою - м. Полтава вул. Пушкіна, 119 /а.с. 63-64/.

Проте, у звязку із відсутністю в Управлінні відмітки про те, що ТОВ «Полтавський ДБК» отриманий зазначений лист, Управління перенесло розгляд справи на 17.08.2016. Про прийняте рішення повторно 11.08.2016 було направлено лист від 11.08.2016 № 3068/02-12 з інформацією, що розгляд справи відбудеться 17.08.2016 о 09:00 в Управлінні за адресою м. Полтава вул. Пушкіна, 119. Зазначений лист також було направлено факсом головним державним інспектором Черкаською А.М. 11.08.2016 о 14 годині 28 хвилин на номер телефону 66-82-84 (повідомлення отримано начальником комерційного відділу ОСОБА_4В.), про що зроблено відповідну позначку /а.с. 65-66/.

Зазначені дії відповідача відповідають вимогам пунктів 3, 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

На розгляд справи представник субєкта господарювання не прибув, клопотань про відкладення її розгляду також не надходило.

За результатами розгляду справи 17.08.2016 та на підставі виявлених порушень, які зазначені в акті перевірки від 25 липня 2016 року №16-01-234/609, винесено наступні постанови про накладення штрафу, які були відправлені 17.08.2016 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме: № 16-01-234/609-89, яким на позивача накладено штраф у розмірі 1450 грн, № 16-01-234/609-90, яким на позивача накладено штраф у розмірі 29000 грн /а.с. 10-11/.

Підстави та розмір застосованих штрафів позивачем ні в позовній заяві, ні в ході судового розгляду не ставились під сумнів.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем долучено до матеріалів справи розрахункові листи за серпень-жовтень 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підтвердження проведення індексації за попередній період, про що було зазначено в акті перевірки як порушення, чим підтверджено виконання ТОВ "Полтавський ДБК" вимог пункту 2 припису від 25 липня 2016 року № 16-01-234/609-543.

Вказане свідчить про фактичне визнання такого порушення.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Полтавський ДБК" задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський домобудівельний комбінат" до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський