Справа № П/811/1348/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Справа № П/811/1348/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі: судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (позивач) до Подільського відділу Державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.48), зобов'язати відповідача зняти арешт з усього невизначеного майна, яке належить позивачу, накладеного постановою Ленінського ВДВС від 21.12.2011 р. №25686422, номер запису обтяження 462843.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником 13/50 частки житлового будинку, право власності на яку набув на підставі Договору дарування від 21.12.2012 р.. В подальшому, позивачу стало відомо про те, що на підставі постанови Ленінського ВДВС від 21.12.2011 р. №25686422 було накладено арешт на належне позивачу нерухоме майно. За інформацією Подільського відділу ДВС встановлено, що станом на 29.09.2016 р. відсутні будь-які незавершені виконавчі провадження відносно позивача. Також, повідомлено те, що матеріали виконавчого провадження, в межах якого було винесено постанову від 21.12.2011 р., знищені, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився та просив справу розглядати без його участі (а.с.46-50).

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (а.с.43). Будь-яких пояснень по суті позовних вимог до суду не надходило.

Враховуючи неявку у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Ст.41 Конституції України вказує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено те, що позивач, на підставі Договору дарування частки житлового будинку є власником 13/50 частки житлового будинку з відповідною частиною господарко-побутових будівель, під номером 3, що знаходиться в м. Кіровограді, на провулку Заводський (а.с.8-9, 10-11).

Однак, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на вищевказане нерухоме майно 21.12.2011 р. за №462843 зареєстровано обтяження на підставі постанови Ленінського ВДВС від 21.12.2011 р. №25686422 (а.с.12-14).

Відповідач будь-яких пояснень по суті позовних вимог до суду не надав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно ч.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 затверджено Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби (далі - Порядок), згідно пункту 9.9 якого строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Окремі питання організації виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню вказує Інструкція з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Втім, ні Законом України "Про виконавче провадження", ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено механізму та порядку зняття арешту по виконавчим провадженням, які є знищеними.

Разом з тим, Законом України "Про виконавче провадження" визначений механізм зняття арешту з майна в судовому порядку.

За правилами ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно частини другої 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно довідки Подільського ВДВС вбачається, що станом на 29.09.2016 р. у Подільському відділі на виконанні відсутні виконавчі документи за якими боржником є ОСОБА_1 (а.с.17).

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності. До змісту права власності входять права володіння, користування та розпоряджання майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

Отже, враховуючи те, що позивачу на праві приватної власності належить 13/50 частки житлового будинку, що підтверджено доказами у справі, а наявність заборони на відчуження нерухомого майна не відповідає змісту права власності, суд вважає за необхідне вирішити спір з урахуванням приписів ст.59 ЗУ "Про виконавче провадження" та зняти арешт, накладений постановою від 21.12.2011 р..

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про задовольняння адміністративного позову частково.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (код: НОМЕР_1), яке належить йому на праві приватної власності, накладеного постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 21.12.2011 року № 25686422, номер запису обтяження 462843.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_1, код: НОМЕР_1, з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області судовий збір у розмірі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 21 коп.).

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько