Справа № 820/5638/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

22 листопада 2016 р. № 820/5638/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом громадянки ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн до Управління Державної міграційної служби України у Київській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, громадянка ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України у Київській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській област, в якій просить суд скасувати рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн, ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджений УДМС України в Київській обл. 31.03.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржуване рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянці ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн є незаконним та таким, що суперечить нормам законів України.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог КАС України. Проти задоволення позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень ч.6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати відповідача чи експерта.

Отже, враховуючи положення ч.6 ст. 128 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Згідно вимог ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, судом вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Громадянка ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн 09 серпня 2016р. звернулася до Управління ДМС України в Харківській області про обмін посвідки на постійне місце проживання у звязку з досягненням нею 45-річного віку.

16 серпня 2016р. Позивачка отримала у Управлінні ДМС України в Харківській області лист № 04/1-14984, з якого дізналася що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській обл.. гр.. СРВ Нгуєн ОСОБА_3 Ієн скасовано дозвіл на імміграцію в Україну згідно з рішенням УДМС України в Київській обл.. від 31.03.2016р. Копію рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну Нгуєн ОСОБА_3 Ієн надано не було.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення суд зазначає, що статтею 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб покладений обов'язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Стаття 26 Конституції України гарантує, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов'язки, що і громадяни України.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України "Про імміграцію".

Так, відповідно до ст. 1 вищенаведеного Закону, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; імміграційна віза позначка у паспортному документі, що засвідчує право іноземця чи особи без громадянства на в'їзд в Україну для постійного проживання.

Відповідно абз.4 п.4 Прикінцевих Положень Закону України "Про імміграцію" від 07.06.2001 року, вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Згідно з абз. 6 ст. 1 Закону України "Про імміграцію", посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Стаття 12 Закону України "Про імміграцію" передбачає, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо: 1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п.п. 21-24 "Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який його видав. Для започаткування процедури розгляду питання про скасування дозволу на імміграцію відповідне подання надсилається до органу, який приймав рішення про надання такого дозволу. Департамент, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення. Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти. Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію".

Суд звертає увагу на те, що при наданні позивачу посвідки на постійне проживання в Україні ВГІРФО ГУМВС України в Київській області проводив перевірку підстав залишення на постійне проживання в Україні позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну не виявив та надав позивачу посвідку на постійне проживання в Україні.

Разом з тим, цією ж нормою Закону відповідач обґрунтовує прийняття протилежного рішення Постанови про скасування посвідки на постійне проживання від 31.03.2016 р.

Судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію.

Зясувавши обставини спірних правовідносин і перевіривши їх добутими доказами, суд доходить висновку, що суб'єктом владних повноважень не наведено жодних правових підстав, з якими законодавцем визначено перелік законних підстав для прийняття рішення про скасування посвідки на постійне місце проживання в Україні гр. СРВ Нгуєн ОСОБА_3 Ієн.

Юридична обставина, з якою закон повязує виникнення певних прав особи зворотної дії не має. Фактична підстава, на яку посилається відповідач, мала існувати на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію позивача та видачу посвідки.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Проте, доказів отримання позивачем посвідки на постійне проживання у не передбаченому законом порядку відповідач суду не надав.

Таким чином, невідповідність інформації щодо особи позивачки, внесення відомостей про скасування посвідки на постійне проживання, має для позивача негативні наслідки, як то: відсутність підстав для законного перебування в Україні, застосування до позивача адміністративних заходів щодо примусового видворення за межі України, притягнення до відповідальності за порушення міграційного законодавства при відсутності належних документальних підстав. тощо.

За таких підстав, рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Київській області від 31.03.2016р. підлягає скасуванню.

Отже, оскільки судовим розглядом встановлений факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити у повному обсязі, адже обґрунтованість заявлених вимог підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 128, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов громадянки ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн до Управління Державної міграційної служби України у Київській області, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянці ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн, ІНФОРМАЦІЯ_1, затверджений УДМС України в Київській обл. 31.03.2016 року.

Стягнути на користь громадянки ОСОБА_1 Республіки ОСОБА_2 Нгуєн ОСОБА_3 Ієн (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 61105, м. Харків, вул. Матросова, буд. 1-Б, гуртожиток) сплачену суму судового збору в розмірі 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (61057, м. Харків, вул. Римарська 24).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.