Справа № 808/993/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року о/об 12 год. 47 хв.Справа № 808/993/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Татаринова Д.В., суддів Батрак І.В., Садового І.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України, Спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 у Харківському національному педагогічному університеті імені ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення та наказу,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3

(діє на підставі договору б/н від 26.02.2016)

від відповідача 1 - не прибув;

від відповідача 2 - не прибув;

від відповідача 3 - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства освіти і науки України (далі відповідач-1 або МОН України), Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України (далі відповідач-2), Спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 у Харківському національному педагогічному університеті імені ОСОБА_2 (далі відповідач-3 або спеціалізована вчена рада), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року № 161 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 25 лютого 2016 року» в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року, протокол №1 про позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» ОСОБА_1 у зв'язку з виявленням текстових запозичень без посилання на джерело та скасування абзацу першого пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2013 року № 1608 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 21 листопада 2013 року» в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» та видачі йому диплома доктора філософських наук (абзац 5 п. 1 наказу);

визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року, протокол №1 про позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» ОСОБА_1 у зв'язку з виявленням текстових запозичень без посилання на джерело та скасування абзацу першого пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2013 року № 1608 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 21 листопада 2013 року» в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» та видачі йому диплома доктора філософських наук;

визнати протиправним та скасувати рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року, яким вчена рада «рекомендує клопотати перед МОН України про позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук».

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що наказом Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року № 161 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 25 лютого 2016 року» ОСОБА_1 фактично позбавлений наукового ступеня доктора філософських наук. Зазначеним наказом (абзац 5 п. 1) затверджено рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року. Позивач з такими рішеннями відповідачів не погоджується та вважає їх протиправними. Приймаючи оскаржувані рішення, щодо скасування власних попередніх рішень, відповідачі діяли з перевищенням наданих їм повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією та законами України. Разом з тим вказує, що засідання вченої ради проведено за відсутності позивача з порушенням встановленого порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник Міністерства освіти і науки України в судове засідання не прибув, проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях (вх. №15140 від 17 травня 2016 року). Відповідно до письмових заперечень зазначає, що у серпні 2015 року до МОН надійшло звернення громадянки ОСОБА_4 (далі - заявниця) від 29 липня 2015 року з інформацією про текстові запозичення без посилання на джерело у дисертації ОСОБА_1, на підставі захисту якої у 2013 році йому було присуджено науковий ступінь доктора філософських наук та видано диплом ДД № 002680. Керуючись абзацом першим пункту 41 Порядку, МОН листом від 03 вересня 2015 року № 1/11-12909 звернення заявниці та надані нею матеріали надіслало до спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 (далі - рада), в якій відбувся захист докторської дисертації ОСОБА_1 Представник відповідача зазначає, що Рада, перевіривши надані заявницею матеріали, подала до МОН клопотання щодо позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук і долучила своє рішення від 22 липня 2016 року та на 55 сторінках порівняльну таблицю щодо текстових запозичень без посилання на джерело у дисертації ОСОБА_1 Наведена у позові інформація про недотримання радою вимог щодо таємного голосування не відповідає дійсності. Відкритим голосуванням приймається текст рішення з чітко сформульованим висновком про наявність чи відсутність підстав для порушення перед Міністерством клопотання щодо позбавлення особи наукового ступеня. Атестаційна колегія МОН України та МОН України при прийняті рішень діяли у відповідності до встановленого порядку, тому позов не підлягає задоволенню.

Представник Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України у судове засідання не прибув, причину суду не повідомив. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв і клопотань до суду не надходило.

Представник Спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 у Харківському національному педагогічному університеті імені ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, 11 квітня 2016 року до суду надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача-3.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 22 вересня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд зясував наступне.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2013 року № 1608 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 21 листопада 2013 року» затверджено рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» та видачі йому диплома доктора філософських наук (диплом ДД № 002680, виданий 21 листопада 2013 року).

Позивач є доктором філософських наук з 21 листопада 2013 року.

У серпні 2015 року до МОН України надійшло звернення громадянки ОСОБА_4 від 29 липня 2015 року з інформацією про текстові запозичення без посилання на джерело у дисертації ОСОБА_1, на підставі захисту якої у 2013 році йому присуджено науковий ступінь доктора філософських наук та видано диплом ДД № 002680.

Також ОСОБА_4 надіслала звернення до народного депутата України ОСОБА_5, яка відповідно до статті 16 Закону України «Про статус народного депутата» направила його до МОН України для розгляду.

МОН України листом № 1/11-12909 від 03 вересня 2015 року звернення заявниці та надані нею матеріали надіслало до спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2, в якій відбувся захист докторської дисертації ОСОБА_1, для перевірки фактів плагіату.

Спеціалізована вчена рада Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2, перевіривши надані заявницею матеріали, подала до МОН клопотання щодо позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук і приклала своє рішення від 22 лютого 2016 року та на 55 сторінках порівняльну таблицю щодо текстових запозичень без посилання на джерело у дисертації ОСОБА_1

Позивач двічі був на лікарняному у період призначення засідання і засідання ради переносилося. Втретє рада запросила позивача на засідання, заплановане на 22 лютого 2016 року, листом від 28 січня 2016 року.

Керуючись підпунктом 4 пункту 4 Положення про атестаційну колегію, атестаційна колегія на підставі рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року, Протокол №1, прийняла рішення (у зв'язку з виявленням текстових запозичень без посилання на джерело) позбавити наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» ОСОБА_1, що відображено у пункті 18 зазначеного Протоколу засідання атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року.

Міністерство освіти і науки України наказом від 25 лютого 2016 року № 161 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 25 лютого 2016 року» затвердило рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 і скасувало абзац перший пункту 1 наказу Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2013 року № 1608 «Про затвердження рішень атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 21 листопада 2013 року» в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук зі спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» та видачі йому диплома доктора філософських наук.

Позивач вважає зазначений наказ МОН України № 161 від 25 лютого 2016 року, а також рішення атестаційної колегії МОН України від 25 лютого 2016 року та рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 від 22 лютого 2016 року (протокол №1), протиправними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони прийняті з порушенням законодавчо визначеної правової процедури та всупереч вимог чинного законодавства України.

З урахуванням зазначеного позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Стосовно порядку призначення та проведення засідання спеціалізованої вченої ради необхідно зазначити наступне.

Пунктом 8.1 Положення про спеціальну вчену раду, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 1059 від 14 вересня 2011 року (далі за текстом Положення № 1059), встановлено, що питання про позбавлення наукового ступеня порушується у випадку, коли до ради надійшли матеріали, які дають для цього підставу. Голова ради доручає комісії з членів ради перевірити такі матеріали щодо обґрунтованості справи. У разі потреби рада запитує у відповідних наукових установ, вищих навчальних закладів додаткові матеріали. За наслідками перевірки комісія складає висновок, який подається на розгляд ради.

18 вересня 2015 року за дорученням МОН України відповідно до листа № 1/11-12909 від 03 вересня 2015 року створена експертна комісія для розгляду інформації щодо наявності текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело у дисертації ОСОБА_1

24 вересня 2015 року комісією з попереднього розгляду дисертації ОСОБА_1 на тему «Трансформація післядипломної педагогічної освіти: філософсько-освітній аналіз», захищеної у спеціалізованій вченій раді Д 64.053.07, на виконання пункту 8.1 Положення № 1059, складено висновок про виявлення значної кількості текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело, що не засвідчує особистий внесок здобувача у філософську науку. Комісія вважає, що дисертація ОСОБА_1 не відповідає пункту 14 «Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника», а її автор ОСОБА_1 заслуговує на позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук.

27 жовтня 2015 року за результатами розгляду матеріалів комісії з попереднього розгляду дисертації рада прийняла рішення про розгляд справи.

Засідання спеціалізованої вченої ради, для розгляду матеріалів, які підготовлено комісією з попереднього розгляду дисертації, призначались на 30 листопада 2015 року, 28 грудня 2015 року, з відповідним повідомленням позивача не пізніше як за 10 днів, що передбачено пунктом 8.3 Положення № 1059.

Але, у визначені дати позивач до спеціалізованої вченої ради не зявився за станом здоровя. Надано листки непрацездатності № 591864 за період з 26 по 30 листопада 2015 року та № 910114 за період з 24 по 28 грудня 2015 року.

Листом від 28 січня 2016 року головою спеціалізованої вченої ради запрошено позивача 22 лютого 2016 року прийняти участь у засіданні, для розгляду висновків та матеріалів комісії з попереднього розгляду дисертації.

11 лютого 2016 року позивачем направлено лист № 58 голові спеціалізованої вченої ради щодо неможливості застосування Положення № 1059 та Порядку присудження наукових ступенів, у звязку з прийняттям Закону України «Про вищу освіту». Просив письмово підтвердити або скасувати запрошення до участі у засіданні спеціалізованої вченої ради.

16 лютого 2016 року позивачу надано відповідь про підтвердження запрошення на засідання спеціалізованої вченої ради, яке відбудеться 22 лютого 2016 року, з зазначенням обставин неявки позивача у минулі засідання та з висловленням застереження про проведення засідання за відсутності останнього, на підставі пункту 8.3 Положення № 1059.

Абзацом 2 пункту 8.3 Положення № 1059 встановлено, що якщо вказана особа відмовляється зявитися на засідання ради без поважних причин або якщо викликати її неможливо, то рада приймає рішення про проведення засідання без неї.

18 листопада 2016 року, першим проректором Комунального закладу «Запорізький обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» Запорізької обласної ради, листом № 074 повідомлено спеціалізовану вчену раду про різке погіршення стану здоровя позивача, якого 17 лютого 2016 року було госпіталізовано і він не зможе прийняти участь у засіданні ради.

22 лютого 2016 року спеціалізованою вченою радою проведено засідання щодо перевірки наявності текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело у докторській дисертації ОСОБА_6 за відсутності останнього.

Аналізуючи наведені обставини і норми Положення № 1059 колегія суддів приходить до висновку про правомірність призначення, проведення засідання спеціалізованої вченої ради за відсутності позивача.

Досліджуючи поважність неприбуття позивача на засідання ради необхідно зазначити, що позивач перебував на лікарняному за погіршенням стану здоровя у три терміни, а не знаходився на лікарняному увесь період розгляду справи. Терміни перебування на лікарняному збігаються з датами призначення засідання спеціалізованої вченої ради.

ОСОБА_1 неодноразово, на протязі чотирьох місяців, запрошувався радою для проведення засідання. Листом від 16 лютого 20146 року позивача повідомлено про розгляд справи за його відсутності у випадку неявки. Тобто, для відповідача 3 фактично неможливо було викликати позивача до засідання ради, що відповідає абзацу 2 пункту 8.3 Положення № 1059.

За результатами проведення засідання 22 лютого 2016 року спеціалізованою вченою радою ухвалено висновок про виявлення у дисертації значної кількості текстових запозичень, використання ідей, наукових результатів і матеріалів інших авторів без посилання на джерело, що не засвідчує особистий внесок здобувача у філософську науку. Спеціалізована вчена рада вважає, що дисертація ОСОБА_1 «Трансформація післядипломної педагогічної освіти: філософсько-освітній аналіз» не відповідає пункту 14 «Порядку присудження наукових ступенів і присвоєння вченого звання старшого наукового співробітника», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 24 липня 2013 року, а її автор ОСОБА_1 заслуговує на позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук за спеціальністю 09.00.10 філософія освіти.

Зазначений висновок відповідачем 3 ухвалено у відповідності до вимог пункту 8.5 Положення № 1059, яким встановлено, що після обговорення рада проводить таємне голосування про позбавлення наукового ступеня. Голосування проводиться бюлетенями за формою, наведеною у додатку 16 до Положення. Рішення ради про позбавлення наукового ступеня вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як три чверті від кількості членів ради, які взяли участь у засіданні.

Після затвердження протоколу лічильної комісії рада, спираючись на результати таємного голосування, відкритим голосуванням більшістю голосів членів ради, які взяли участь у засіданні, приймає текст рішення з чітко сформульованим висновком про наявність чи відсутність підстав для порушення перед МОНмолодьспортом клопотання щодо позбавлення наукового ступеня.

Наявність таємного голосування та відсутність порушення порядку ухвалення рішення підтверджується наданою до матеріалів справи стенограмою засідання ради. Вже після проведення таємного голосування відкритим голосування затверджено одноголосно висновок спеціалізованої вченої ради в цілому. Оформлено рішенням спеціалізованої вченої ради Д64.053.07 від 22 лютого 2016 року щодо клопотання перед МОН України про позбавлення ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук.

Представником позивача в судовому засідання наголошувалось щодо невідповідності протоколу засідання лічильної комісії спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 щодо визначення результатів голосування саме за присудження наукового ступеня доктора філософських наук позивача, як зазначено у самому бланку протоколу.

Колегією суддів досліджено оригінал протоколу (оригінали матеріалів надіслані відповідачем 3, для огляду в судовому засіданні) та встановлено, що відповідно до граф бланку дійсно зазначено про результати голосування про присудження наукового ступеня позивачу, але за результатами наявними членами ради надано голосів за присудження «0», проти «17», недійсних бюлетенів «0».

Тобто досліджений протокол засідання лічильної комісії підтверджує результати голосування стосовно не присудження позивачу наукового ступеня.

В той самий день, 22 лютого 2016 року, листом № 01/10-182, відповідачем 3 надіслано атестаційну справу на скасування наукового ступеня позивача до МОН України.

Таки дії представником позивача визначено, як позбавлення ОСОБА_1 право стосовно апеляційного оскарження рішення спеціалізованої вченої ради.

Таке твердження, на думку колегії суддів, не відповідає дійсності, оскільки згідно з пунктом 42 «Порядку присудження наукових ступенів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 24 липня 2013 року (далі за текстом Порядок № 567) на рішення спеціалізованої вченої ради щодо присудження (позбавлення) наукових ступенів здобувачі та інші особи можуть подати протягом двох місяців з дня захисту дисертації апеляцію (оскарження рішення) до відповідної спеціалізованої вченої ради або до МОН.

Таким чином, позивач мав право подати апеляцію щодо суті наявності або відсутності плагіату протягом двох місяців незалежно від терміну направлення справи до МОН України відповідачем 3, але вказаним правом не скористався. Звернувся до суду стосовно порушення саме процедури позбавлення наукового ступеня.

25 лютого 2016 року відбулось засідання атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України.

Підпунктом 4 пункту 4 «Положення про атестаційну колегію Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту № 1059 від 14 вересня 2011 року, на відповідача 2 покладено завдання, зокрема, позбавлення наукових ступенів і вчених звань в установленому МОН України порядку.

Відповідно до пункту 9 наведеного Положення про атестаційну колегію встановлено, що рішення атестаційної колегії приймається відкритим голосуванням або таємно на вимогу третини членів атестаційної колегії і вважається прийнятим, якщо за нього проголосували дві третини присутніх на засіданні членів атестаційної колегії. Рішення атестаційної колегії оформляється протоколом, що підписується головуючим на засіданні та ученим секретарем.

До матеріалів справи долучено та досліджено в судовому засіданні протокол № 1 засідання атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року.

Згідно з вказаним протоколом на засіданні розглянуто клопотання спеціалізованої вченої ради та прийнято рішення стосовно позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук ОСОБА_1

В матеріалах справи міститься протокол № 1 засідання атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 25 лютого 2016 року з прийнятим рішенням щодо позивача, що спростовує твердження представника позивача про відсутність рішення про позбавлення наукового ступеня.

25 лютого 2016 року відповідачем 1 прийнято наказ № 161 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 25 лютого 2016 року».

Наказом № 161 затверджено рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 від 22 лютого 2016 року, протокол № 1 про позбавлення наукового ступеня доктора філософських наук із спеціальності 09.00.10 «Філософія освіти» ОСОБА_1 у звязку з виявленням текстових запозичень без посилання на джерело, скасувавши абзац 1 пункту 1 Наказу Міністерства освіти і науки України № 1608 від 21 листопада 2013 року в частині затвердження рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.053.07 Харківського національного педагогічного університету імені ОСОБА_2 про присудження ОСОБА_1 наукового ступеня доктора філософських наук.

Представник позивача зауважує, що спірний наказ МОН України № 161 від 25 лютого 2016 року прийнято з перевищенням владних повноважень, оскільки відповідно до пункту 27 Порядку № 567 контроль за науковим рівнем дисертацій, роботою спеціалізованих вчених рад МОН здійснюється за участю експертних рад з питань проведення експертизи дисертацій. Також посилається на рішення Конституційного суду України № 7-рп від 16 квітня 2009 року де звернено увагу, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Підстави наведені представником не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки Положенням № 1056, Порядком № 567, Порядком про атестаційну колегію МОН не встановлено обовязку відповідачів проводити експертизу захищених дисертацій при розгляді і вирішені питання про позбавлення наукового ступеня. Також, відповідач 1 не є органом, який входить до системи органів місцевого самоврядування, що унеможливлює застосування рішення Конституційного суду України № 7-рп від 16 квітня 2009 року до спірних правовідносин.

Стосовно твердження представника позивача, що скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження наукового ступеня у разі виявлення академічного плагіату здійснюється Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти за поданням Комітету з питань етики у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а не МОН України слід зазначити.

Законом України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01 липня 2014 року визначено, що відповідальним субєктом з питань присудження ступенів вищої освіти доктора філософії та доктора наук, у тому числі їх позбавлення, а також скасування рішень спеціалізованих вчених рад у разі виявлення академічного плагіату є Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти. Однак, ці норми закону поширюються на осіб, які будуть проходити підготовку відповідно до «Порядку підготовки здобувачів вищої освіти ступенів доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 23 березня 2016 року, та які атестуватимуться відповідно до Порядку присудження наукових ступенів спеціалізованими вченими радами вищих навчальних закладів, розроблення якого віднесено до повноважень Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, що передбачено пунктом 8 частини 1 статті 18 Закону України «Про вищу освіту».

Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти на час прийняття спірних рішень перебувало у стадії формування та затвердження складу, що унеможливлює застосування Закону України «Про вищу освіту» в частині скасування Національним агентством із забезпечення якості вищої освіти рішень спеціалізованих вчених рад у разі виявлення академічного плагіату.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні не підтверджено обставин щодо порушення відповідачами прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у позові.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_7

судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Постанова не набрала законної сили.

Головуючий суддя Д.В. Татаринов