Справа № 826/25614/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2016 року № 826/25614/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Ground Support and Terminal Solutions LTD
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
про визнання протиправним та скасування наказу №1326 від 20.10.2015,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ground Support and Terminal Solutions LTD звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування наказу №1326 від 20.10.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не було допущено порушення передбачені статтею 480 Митного кодексу України та відповідачем було порушено строк протягом якого він має право перевести суб'єкта господарювання з режиму тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на індивідуальний режим ліцензування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що після закінчення дії спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до позивача наказом № 520 від 22.05.2015 "Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності", останній, був переведений наказом № 1326 від 20.10.2015 "Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності" на індивідуальний режим ліцензування у межах та в спосіб передбачений чинним законодавством України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2015 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", на підставі подань Служби безпеки України вих. від 18.04.2015 №8/1/2-6272, вх. від 22.04.2015 №05/27253-15, вих. від 30.04.2015 №8/1/2-6931, вх. від 12.05.2015 №05/30614-15, вих. від 14.05.2015 №8/1/2-7149, вх. від 14.05.2015 №05/31136-15 видано наказ №520 "Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності", відповідно до пункту 1 якого за порушення статті 480 Митного кодексу України та статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності, зазначених у додатку до цього наказу, у тому числі до Ground Support and Terminal Solutions LTD.

20.10.2015 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України видано наказ №1326 "Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності", яким відповідно до частини шостої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" наказано перевести на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності іноземних суб'єктів господарської діяльності, зазначених у додатку до цього наказу, зокрема, Ground Support and Terminal Solutions LTD.

Ground Support and Terminal Solutions LTD вважаючи наказ № 1326 від 20.10.2016 протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзаців 4 та 5 частини першої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Частиною другою статті 37 зазначеного Закону встановлено, що санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Згідно з частинами п'ятою та шостою статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Пунктом 3.2 розділу 3 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" затвердженого наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.200 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 за № 260/4481 встановлено, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення Міністерством економічного розвитку і торгівлі України. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності переводяться Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на індивідуальний режим ліцензування.

Таким чином, після закінчення дії спеціальної санкції у вигляді зупинення зовнішньоекономічної діяльності, яка діє не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності переводяться Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на індивідуальний режим ліцензування.

Пунктом 1 наказу №1326 від 20.10.2015 позивача переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності іноземних суб'єктів господарської діяльності у зв'язку зі спливом тримісячного строку з моменту застосування до позивача наказом №520 від 22.05.2015 спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України.

Зазначений факт сторонами не заперечується.

Частинами першою та третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.01.2016 у справі №826/15162/15 за позовом Ground Support and Terminal Solutions LTD до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Служби безпеки України про визнання протиправними дій та скасування наказу №250 від 22.05.2015, яка залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016, позов задоволено частково та визнано протиправним наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №520 від 22.05.2015 в частині застосування до Ground Support and Terminal Solutions LTD спеціальних санкцій - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, є рішення суду, як набрало законної сили та яким наказ № 520 від 22.05.2015 в частині застосування до позивача спеціальних санкцій - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності визнано протиправним.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що наказ № 520 від 22.05.2015 яким до позивача було застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у відповідній частині визнано протиправним, а підставою для переведення позивача на індивідуальний режим ліцензування стало саме застосування вказаної спеціальної санкції, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування наказу № 1326 від 20.10.2015 в частині переведення позивача на індивідуальний режим ліцензування.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Наказ № 1326 від 20.10.2015 є юридично значимим для позивача лише в частині його переведення на індивідуальний режим ліцензування, в частині, що стосується інших суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності вказаний наказ сказаний наказ не впливає та права та обов'язки позивача, а отже позовні вимоги у відповідній частині не спрямовані на захист прав та інтересів позивача, а отже не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1326 від 20.10.2015.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко