Справа № 826/17803/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 листопада 2016 року письмове провадження № 826/17803/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки та вугільної промисловості України, треті особи НАК «Нафтогаз України», Кабінет Міністрів України, ПрАТ «Укртранснафта», про визнання протиправним та скасування наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07 квітня 2015 року № 220 «Про погодження завдання на голосування на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», а також додатку до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07 квітня 2015 року № 220 «Про погодження завдання на голосування на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта» - Завдання Голові та членам наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», які представлятимуть інтереси Компанії на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», яке відбудеться «___»__________2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ по-перше, не був погоджений у встановленому порядку відповідним розпорядженням Кабінету Міністрів України; по-друге, був виданий менш ніж за 15 днів до дати проведення загальних зборів або засідання наглядової ради; по-третє,цей наказ погоджує завдання,які стосуються обрання тимчасово виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Укртранснафта» без проведення конкурсного відбору.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що оскаржуваний наказ не порушує прав та інтересів позивача, а відсторонення позивача від виконання повноважень голови правління ПАТ «Укртранснафта» вирішувалось на підставі завдання на голосування, погодженого Наказом Міненерговугілля України від 18.03.2015 №164, який був предметом спору в іншому судовому засіданні.

Крім того, відповідач вказав, що для винесення оскаржуваного наказу не було необхідності погоджувати його з Кабінетом Міністрів України. Стосовно призначення тимчасово виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Укртранснафта» без проведення конкурсного відбору, то відповідач зазначив, що можливість наглядової ради товариства обрати особу, яка тимчасово виконує повноваження голови правління Товариства, передбачена п.2.6 Положення про правління ПАТ «Укртранснафта», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртранснафта» від 28-29 квітня 2011 року.

Треті особи надали письмові заперечення проти позову, зміст яких аналогічний запереченням відповідача у справі. .

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, керуючись ч.6 ст.128 КАС України, суд встановив:

Позивач був обраний на посаду голови ПАТ «Укртранснафта» та згідно з рішенням загальних зборів ПАТ «Укртанснафта» від 09.08.2012 № 21 з ним було укладено контракт від 10.08.2012 № 170.

В подальшому позивача достроково було відсторонено від посади і вказані спірні правовідносини були предметом розгляду суду. Зокрема, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2015 було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.03.2015 №164 «Про погодження завдання на голосував засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта» та додаток до наказу «Завдання Голові та членам наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», уповноваженим представникам НАК «Нафгогаз України» у наглядовій раді ПАТ «Укртранснафта», які представлятимуть інтереси Компанії на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», яке відбудеться 19.03.2015 в місті Києві», згідно з яким позивача було відсторонено від посади. Вказана постанова суду була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 та ухвалою ВАС України від 19.04.2016.

Позивач вважає, що оскаржуваний ним у даній справі наказ безпосередньо стосується його прав та інтересів, оскільки цим наказом було обрано на раніше займану ним посаду іншу особу.

Як видно з матеріалів справи оскаржуваним Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 07.04.2015 № 220 погоджено Завдання на голосування уповноваженим представникам держави на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», що додається.

Згідно із затвердженим Завданням Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» уповноважує своїх представників у наглядовій раді ПАТ «Укртранснафта» голосувати таким чином:

За порядком денним:

Про внесення змін до рішення Наглядової ради ПАТ «Уктранснафта» від 19.03.15 з третього питання порядку денного щодо терміну повноважень особи, яка тимчасово здійснює повноваження голови Правління ПАТ «Укртранснафта»;

Обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління.

Винесення на розгляд загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» питання про переобрання голови ПАТ «Укртранснафта» на конкурсних засадах.

З питань порядку денного голосувати «за»:

1. Внесення змін до рішення Наглядової ради «Уктранснафта» від 19.03.15 з третього питання порядку денного щодо терміну повноважень, особи, яка тимчасово здійснює повноваження голови правління ПАТ «Укртранснафта», і викласти його в новій редакції: «Обрати з 19 березня 2015 року ОСОБА_2 особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління ПАТ «Укртранснафта» з 19 березня 2015 року по 8 квітня 2015 року».

2. Обрання ОСОБА_3 особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління ПАТ «Укртранснафта» з 9 квітня 2015 року по 10 серпня 2015 року.

3.Винесення на розгляд загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» питання про переобрання голови правління ПАТ «Укртранснафта» на конкурсних засадах.

Позивач наголошує, що оскільки ПАТ «Укртранснафта» належить до суб'єктів господарювання державного сектору, то при затвердженні наведеного вище завдання необхідно було його погодження з Кабінетом Міністрів України, про що приймається відповідне розпорядження.

На підтвердження своєї правової позиції позивач надав відповідні судові рішення.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2015, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2015 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016, було визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.03.2015 №164 «Про погодження завдання на голосував засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта» та додаток до наказу «Завдання Голові та членам наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», уповноваженим представникам НАК «Нафгогаз України» у наглядовій раді ПАТ «Укртранснафта», які представлятимуть інтереси Компанії на засіданні наглядової ради ПАТ «Укртранснафта», яке відбудеться 19.03.2015 в місті Києві», з підстав не дотримання вимог постанови КМ України від 30.10.2014 №678 щодо строків прийняття наказу про затвердження завдання та необхідності його погодження з Кабінетом Міністрів України, що обумовлює набрання чинності наказів про затвердження завдань прийняттям відповідного розпорядження КМ України.

Як передбачено ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, враховуючи наведені вище обставини, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статей 11, 71, 104 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом у разі, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносинах. При цьому, дійсне (фактичне) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. З необхідністю захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень і визначено завдання адміністративного судочинства.

Право на судовий захист, гарантоване Конституцією України, закріплене статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, суд повинен встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

Аналізуючи доводи позивача про порушення оскаржуваним наказом його права, враховуючи надані позивачем докази, зокрема, копії рішення Апеляційного суду міста Києва від 05.04.2016 та копії Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.06.2016, суд дійшов висновку, що права позивача, про порушення яких він заявляє у даному позові, відновлені наведеними вище судовими рішеннями, прийнятими в порядку адміністративного та цивільного судочинства. Крім того, предметом регулювання даного оскаржуваного позивачем наказу не визначено будь-яких питань, які б стосувалися професійної діяльності позивача та реалізації його права на працю. Відтак, суд дійшов висновку, що позивач помилково вважає про порушення оскаржуваним наказом його прав.

Стосовно доводів позивача про затвердження оскаржуваним наказом завдання на голосування про обрання ОСОБА_3 особою, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови правління ПАТ «Укртранснафта» з 09.04.2015 по 10.08.2015, всупереч вимогам п.2 постанови КМ України від 03.09.2008 №777, то суд зазначає наступне.

Як видно зі змісту постанови КМ України від 03.09.2008 №777 вона регулює процедуру конкурсного відбору керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки (далі - підприємства) та поширюються на відбір кандидатур на посаду голови виконавчого органу господарських товариств, які належать до державного сектору економіки.

Тобто застосовується тоді, коли вирішується питання при призначення керівника суб'єкта господарювання державного сектору економіки на постійній основі.

У даному випадку мало місце відсторонення від посади голови правління ПАТ «Укрранснафта» та вирішувалося питання про тимчасове заміщення вказаної посади до обрання голови правління у встановленому порядку за результатами проведеного конкурсу. Тому, зважаючи на наявну в матеріалах справи копію Положення про правління ПАТ «Укратранснафта», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Укртранснафта» від 28-29 квітня 2011 р, суд погоджується з доводами відповідача та третіх осіб про відсутність необхідності у випадку відсторонення від посади голови правління проводити конкурс для призначення особи, яка тимчасово виконуватиме повноваження голови правління.

Отже, підсумовуючи викладене вище, суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позові є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Доводи, викладені позивачем у позовній заяві, були повністю спростовані під час розгляду справи у суді.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

О.П. Огурцов