Справа № 753/1029/16-а
Суддя: Парамонов М. Л.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1029/16-а
провадження № 2-а/753/247/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Парамонова М.Л., за участі секретарів Стрільчук Н.О., Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, 3 особи - ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 18.01.2016 року звернулась до суду з адміністративним позовом до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, 3 особи - ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов»язання вчинити певні дії.

Позивачка ОСОБА_2 зазначала, що вона постійно проживає за адресою АДРЕСА_2; у лютому 2015 року вона, спільно із іншими мешканцями будинку, направляла колективне звернення до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (відповідача) від 09.02.2015 року, в якому йшлося про систематичне, тривале (протягом п»яти років) порушення громадянкою ОСОБА_4 (3 особа), яка проживає в квартирі АДРЕСА_3, громадського порядку та спокою (особливо у нічний час), правил користування жилими приміщеннями, нав»язливе чіпляння, образи і погрози до позивачки та членів її родини, а також інших мешканців будинку; самовільне зайняття приміщення в загальному коридорі та облаштування там спального місця навпроти вхідних дверей квартири позивачки, що перешкоджало вільному користуванню квартирою АДРЕСА_2 та створювало нестерпні морально-психологічні умови для проживання малолітньої доньки позивачки - ОСОБА_5, 2005 року народження та інших дітей, які мешкають у розташованих поруч квартирах.

Громадянка ОСОБА_4 «ніколи не зачиняє двері своєї квартири, бродить по загальному коридору, голосно кричить - навмисно удаючи із себе психічно хвору особу»; часто лежить навпроти дверей квартири позивачки на підлозі, стукає у стінку - суміжну з квартирою позивачки (також в нічний час), у зв»язку з чим донька боїться самостійно виходити з квартири, ходити до школи, залишатися сама вдома тощо, що вимагає постійного супроводження її дорослими.

Позивачка ОСОБА_2 та інші мешканці будинку у колективному зверненні до Відповідача, як суб»єкта владних повноважень, вимагали ініціювати розірвання договору найму соціального житла з громадянкою ОСОБА_4 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682 «Деякі питання реалізації закону України «Про житловий фонд соціального призначення» та виселення її з займаної квартири - у зв»язку із систематичним порушенням правил користування житловим приміщенням, громадського порядку, прав і законних інтересів сусідів, що унеможливлює спільне проживання в одному житловому будинку.

За результатами перевірки комісією Відповідача дотримання ОСОБА_4 умов договору найму соціального житла - позивачкою було отримано відповідь комісії від 18.02.2015 року, в якій серед іншого було зазначено «під час обстеження поведінка громадянки ОСОБА_4 мала асоціальний характер та нагадувала поведінку хворої людини, яка потребує обстеження та лікування у спеціалізованій клініці» та «на підставі п.6.2 договору найму соціального житла договір може бути розірваний у будь-який час за згодою сторін або за рішенням суду»; колективне звернення Відповідачем було направлено до Дарницького управління поліції.

Оскільки проведені відповідачем заходи жодним чином не вплинули на поведінку гр. ОСОБА_4, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким «зобов»язати Відповідача вжити заходів щодо розірвання з громадянкою ОСОБА_4 договору найму соціального житла від 01.09.2010 року №15 та виселити її з будинку АДРЕСА_2».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; представник відповідача - Чорвонописька Л.А. позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, як заявленого без достатніх підстав та обґрунтування.

Представник 3-ої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» в судове засідання не з»явився, своєю заявою просив справу розглядати за його відсутності (а.с.40, 54).

Залучена в якості 3-ої особи ОСОБА_4, 1944 року народження - в судове засідання не з»явилась повторно; про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких заяв-клопотань від неї не надходило.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено: згідно паспортних даних позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 (а.с.18).

Згідно наданих представником відповідача матеріалів: ОСОБА_4, 1944 року народження (1 особа) розпорядженням Відповідача від 05.10.2009 року №584 «Про взяття громадян на соціальний квартирний облік» була прийнята на соціальний квартирний облік, як зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, підстава - першочергове забезпечення житлом, категорія обліку - пенсіонер (а.с.25).

Згідно розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації (відповідача) від 31.08.2010 року №539 «Про надання жилих приміщень житлового фонду соціального призначення» ОСОБА_4 надано жиле приміщення з фонду соціального призначення - однокімнатну квартиру АДРЕСА_3; житлова площа надається з метою поліпшення житлових умов на пільгових підставах як пенсіонеру, із залишенням на соціальному квартирному обліку (а.с.26).

Як вбачається з довідки Київської міської психоневрологічної лікарні №2 від 24.05.2016 року, ОСОБА_4, 1944 року народження - на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.с.60).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, віднесені до компетенції адміністративних судів.

Згідно ч.1 п.1, 6 ст.3 КАС України - справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах здійснюється шляхом пред»явлення адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено: 09.02.2015 року позивачка ОСОБА_2 та інші мешканці будинку АДРЕСА_2 звернулися до Відповідача із колективним зверненням, в якому йшлося про систематичне, тривале (протягом п»яти років) порушення громадянкою ОСОБА_4 (3 особа), яка проживає в квартирі АДРЕСА_3, громадського порядку та спокою, правил користування жилими приміщеннями, що унеможливлює спільне проживання в одному житловому будинку; та просили ініціювати розірвання договору найму соціального житла з громадянкою ОСОБА_4 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682 «Деякі питання реалізації закону України «Про житловий фонд соціального призначення» та виселення її (ОСОБА_4.) з займаної квартири (а.с.8).

За результатами розгляду колективного звернення громадян позивачкою ОСОБА_2 було отримано лист-відповідь від 18.02.2015 року, в якому зазначено, що фактично комісією Відповідача підтверджено «факт асоціальної поведінки гр. ОСОБА_4 за місцем її проживання» та що «на підставі п.6.2 договору найму соціального житла договір може бути розірваний у будь-який час за згодою сторін або за рішенням суду» (а.с.9); як стверджує позивачка, колективне звернення Відповідачем було направлено до Дарницького управління поліції Головного управління поліції у м. Києві.

Відповідно до Порядку надання соціального житла, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682 «Деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» - наймодавець житлового приміщення за договором найму може прийняти рішення про ініціювання розірвання такого договору та виселення громадянина, що наймає соціальне житло, та членів його сім»ї з житлового приміщення за таких підстав: (у тому числі) систематичного порушення громадянином та членами його сім»ї правил користування житловим приміщенням, громадського порядку, прав і законних інтересів сусідів, що унеможливлює спільне проживання в одному житловому будинку, використання житлового приміщення не за призначенням, його руйнування чи псування (п.16 Порядку).

Якщо наймодавець виявив бажання розірвати договір найму, він повідомляє про це наймачеві. У разі коли наймач відмовляється розірвати договір найму, наймодавець подає відповідний позов до суду, про що він чи уповноважена ним особа письмово попереджає не пізніше ніж за місяць до дати подання такого позову наймача житлового приміщення.

В судовому засіданні не встановлено, що на момент прийняття рішення Відповідачем за результатами перевірки колективного звернення мешканців будинку АДРЕСА_2 - фактично про відмову у прийнятті рішення про ініціювання розірвання договору та виселення громадянина (ОСОБА_4.), що наймає соціальне житло, були достатні офіційно встановлені факти щодо систематичного порушення ОСОБА_4 відповідних встановлених порядку і правил, тому Відповідачем правомірно було інформовано за фактом звернення громадян Дарницьке управління поліції Головного управління поліції у м. Києві.

За встановлених обставин, рішення відповідача, як суб»єкта владних повноважень, є правомірним; позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні в порядку адміністративного судочинства не доведені достатніми та належними доказами, у тому числі з урахуванням показань свідка ОСОБА_7, тому в задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст.9, 11, 86, 159, 160 КАС України, на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682 «Деякі питання реалізації Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, 3 особи - ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов»язання вчинити певні дії - щодо ініціювання розірвання договору найму соціального житла від 01.09.2010 року №15 та виселення ОСОБА_4 із будинку АДРЕСА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.