Справа № 465/6866/15-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Справа № 876/4376/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та скасування постанови за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Франківського районного суду міста Львова від 01 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду міста Львова з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови № 2099/20908/15 від 09.10.2015 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 01 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними дії заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Мірошниченко М.І. щодо винесення постанови у справі про порушення митних правил № 2099/20908/15 від 09.10.2015 року. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби у справі про порушення митних правил № 2099/20908/15 від 09.10.2015 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України.

Із таким судовим рішенням не погодилася Львівська митниця ДФС та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначив, що дане адміністративне правопорушення є триваючим, а тому не закінчились строки для притягнення позивача до відповідальності. Крім того, позивач не надавав будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України на момент складання протоколу про порушення митних правил.

У судове засідання представники сторін не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, що не перешкоджає її розгляду у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про порушення митних правил № 2099/20908/15 від 09.10.2015 року, ОСОБА_1 18.09.2015 року о 19:30 год. повертався з Литви до України через митний пост «Краковець» Льівської митниці ДФС автомобілем марки «VW COLF», р.н. НОМЕР_1 в якості пасажира (а.с. 3).

Під час митного контролю було встановлено, що ОСОБА_1 ввіз на територію України автомобілі марки «SKODA OCTAVIA» 12.10.2012 року, р.н. НОМЕР_5 та «AUDI 80», р.н. НОМЕР_2 - 30.10.2012 року в режимі «транзит», однак дані автомобілі станом на 18.09.2015 року з митної території України не вивозилися та у інший режим згідно законодавства не поміщенні. Таким чином, ОСОБА_1 перевищив більше, ніж на десять діб, встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару - автомобіля, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, а тому його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Вважаючи постанову про порушення митних правил протиправною, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що вчинене позивачем правопорушення, а саме перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, не відноситься до триваючих.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 381 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ Митного кодексу України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно інформації про перетин кордону транспортним засобом, бази даних ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМСУ вбачається, що автомобіль марки «AUDI - 80», VIN НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації - Республіка Польща), було ввезено на митну територію України 30.10.2012 року через митний пост «Краковець» Львівської митниці громадянином ОСОБА_1 (м. Львів), а автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», VIN НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5 (країна реєстрації - Республіка Польща), було ввезено на митну територію України 12.10.2012 року через митний пост «Піща» Ягодинської митниці громадянином України ОСОБА_1 (м. Львів).

Термін вивезення (транзиту) вищевказаних автомобілів з митної території закінчувався 22.10.2016 року та 09.11.2012 року відповідно, про виконання цього обов'язку позивач був обізнаний.

Разом з тим, автомобілі у встановлений строк вивезено не було і в інший митний режим не заявлено.

У відповідності до вимог ст. 460 МК України до митного контролю ОСОБА_1 не надав підтверджуючих документів про факт аварії, дії обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб.

Станом на 18.09.201 року термін перебування вказаних транспортних засобів на митній території України, ввезеного громадянином України через м/п «Краковець» Львівської митниці та «Піща» Ягодинської митниці з метою транзиту, становив більше ніж 10 діб, тобто позивачем не було виконано обов'язок вивезення автомобілів у десятиденний термін. Цю обставину не оспорює сам позивач.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час - не заперечується позивачем, отже порушення має місце і воно є триваючим в розумінні закону.

В теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, приймаючи до уваги те, що позивачем не було виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, як і не виконано обов'язку розмитнення автомобіля в порядку встановленому законом - правопорушення є триваючим, а тому доводи позивача, що правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 МК України, не може розглядатись як триваюче і вважається вчиненим на 11 день - є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Враховуючи те, що факт виявлення правопорушення мав місце 18.09.2015 року, то оскаржувана постанова винесена в межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Франківського районного суду міста Львова від 01 лютого 2016 року у справі № 465/6866/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 28 листопада 2016 року.