Справа № 812/1051/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1051/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання - Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №50608947 від 26.08.2016, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (Відповідача) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №50608947 від 26.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у неї існували кредитні відносини із ПАТ «Перший український міжнародний банк» за договором № А 23120177, які були повністю виконані нею 15.08.2016 року. 30.08.2016 вона отримала постанови Відповідача, з яких їй стало відомо, що 14.03.2016 Київським міським нотаріальним округом був виданий виконавчий напис № 5955 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» 144 299,80 грн заборгованості.

Вказаний виконавчий напис було пред'явлено стягувачем до виконання до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби, у зв'язку з чим було відкрито виконавче провадження № 50608947 за постановою Відповідача від 23.03.2016, копію якої вона не отримувала, про наявність виконавчого документу та відкритого за ним виконавчого провадження їй не було повідомлено.

26.08.2016 Відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 50608947, у зв'язку із наявністю повідомлення представника ПАТ «ПУМБ» про те, що «...борг згідно виконавчого документа відсутній. Виконавчий збір не стягнуто.»

Також, 26.08.2016 у виконавчому провадженні № 50608947 Відповідачем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідно до якої на підставі ст. 28 Закону «Про виконавче провадження» постановлено стягнути з Позивача виконавчий збір у розмірі 14 429,98грн.

Позивач із оскаржуваною постановою не згодна, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки в порушення вимог ст.25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» вона не була своєчасно повідомлена про відкриття виконавчого провадження № 50608947. Отже Відповідач фактично позбавив її права на добровільне виконання виконавчого документу та неправомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, тому просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №50608947 від 26.08.2016.

До судового засідання позивач та його представник не прибули, через канцелярію суду представник позивача надала письмові пояснення, в яких зазначила, що постанова про стягнення виконавчого збору № 50608947 від 26.08.2016 є незаконною з огляду на порушені державним виконавцем вимог ст.ст.20, 25, 28, 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону на час прийняття постанови). Адміністративний позов просила задовольнити, справу розглянути без участі позивача та представника позивача на підставі наявних у справі доказів (а.с.55).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позовної заяви не надав (а.с.26, 30, 52). На вимогу суду надіслав належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлені такі обставини справи.

З заявою, яка не містить дати її подання, про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса щодо стягнення сум з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) стягувач - Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4) звернувся до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 45), мотивуючи таке звернення тим, що автомобіль позивача, що перебував в заставі у банка, було помічено в м. Івано-Франківськ. Жодних документів на підтвердження того факту (ким та коли був помічений цей автомобіль) до заяви не додано, в додатках до неї значиться лише оригінал виконавчого напису нотаріуса та завірена копія довіреності на представника Стягувача. (а.с.37).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Дем'янівим П.Б. від 23.03.2016 відкрито виконавче провадження № 50608947 з виконання виконавчого напису № 5955, виданого 14.03.2016 Київським міським нотаріальним округом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 144 299,80 грн. В постанові вказано, що боржнику запропоновано добровільно сплатити заборгованість в строк до 30.03.2016 та попереджено його про те, що у разі невиконання боржником добровільно протягом встановленого строку, рішення буде виконано примусово зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій (а.с. 38, 39).

Як зазначено в позові, постанова державного виконавця від 23.03.2016 про відкриття виконавчого провадження № 50608947 не була отримана Позивачем, а тому і не була своєчасно оскаржена ним.

Жодних доказів на підтвердження факту своєчасного отримання Позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2016 відповідачем не надано.

Згідно з довідкою №SVD -50.4/110 від 15.08.2016 позивачем виконано всі зобов'язання за договором з ПАТ «ПУМБ» №А23120177 від 13.08.2013, банк до неї претензій не має (а.с.9).

Відповідачем 26.08.2016 в межах виконавчого провадження № 50608947 прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 14429,98 грн. та постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю боргу за виконавчим документом (а.с. 40, 43).

У зазначеній постанові Відповідачем вказано, що підставою для стягнення виконавчого збору є те, що боржником у наданий строк добровільно виконавчий напис не виконано.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності вищезазначеного рішення суб'єкта владних повноважень, суд зазначає, що згідно зі ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" N 606-XIV від 21 квітня 1999 року (Закон N 606-XIV) в редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 27 вказаного Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

З гідно з ч.3 ст.27 Закону N 606-XIV у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ст. 28 Закону N 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

За приписами ч.1 ст. 31 Закону N 606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що на державного виконавця законом покладено низку обов'язків, за умовами послідовного дотримання яких у останнього виникає право на стягнення виконавчого збору: прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, направлення такої постанови боржнику рекомендованим листом, встановлення обставин щодо отримання боржником такої постанови.

Тобто, підставою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження, за умови обізнаності боржника про таку постанову та про строк, протягом якого він може добровільно сплатити борг.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту виконання ним вимог ч.1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: обов'язку щодо своєчасного направлення рекомендованим листом на адресу позивача копії постанови про відкриття ВП № 50608947 від 23.03.2016. Цей факт відповідачем суду не доведено.

Отже, судом встановлено, що невиконання Відповідачем вимог ч.1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" позбавило Позивача права на добровільне виконання виконавчого документу, оскільки постанови про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала.

При цьому, позивач, будучи неповідомленим про відкриття ВП № 50608947 від 23.03.2016, 15.08.2016 виконав всі зобов'язання за договором № А23120177 від 13.08.2013 станом на 15.08.2016, що підтверджено довідкою ПАТ «ПУМБ» (а.с. 9).

Оскаржена ж постанова про стягнення виконавчого збору прийнята вже після погашення Позивачем заборгованості за виконавчим документом.

Сама необізнаність Позивача про необхідність погашення ним заборгованості протягом встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження строку є поважною причиною не здійснення ним цих дій. Тому підстави для стягнення виконавчого збору після погашення боргу за виконавчим документом на час прийняття оскаржуваної постанови були відсутні відповідно до вимог ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" N 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Відповідачем не було доведено правомірності прийнятого ним рішення, тому постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 26.08.2016 є протиправною, такою, що порушує права та законні інтереси Позивача, і підлягає скасуванню.

Отже позовні вимоги щодо скасування оскарженої постанови підлягають задоволенню.

Оскільки позивач просив лише скасувати оскаржену постанову, суд вважає за необхідне з метою захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог на підставі ч.2 ст.11 КАС України, визнавши постанову Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення виконавчого збору ВП №50608947 від 26.08.2016 за виконавчим провадженням №50608947 від 23.03.2016 протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У зв'язку з цим, на користь Позивача з Відповідача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,21 грн.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 99,100, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №50608947 від 26.08.2016, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 26.08.2016 в сумі 14429,98 грн за виконавчим провадженням № 50608947.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (, місцезнаходження: вул.Галицька, 45, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) на користь ОСОБА_1 (ін.. код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, 93010 ) сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено та підписано 21 листопада 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян