Справа № 810/280/15
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Київ К/800/29753/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий); Горбатюка С.А.,
Кравцова О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Софарма України" (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів Київської митниці ДФС від 26 грудня 2014 року №125110008/2014/010227/1 та картки відмови у митному оформленні №125110008.2014.00035 від 26 грудня 2014 року, №125110008.2014.00034 від 26 грудня 2014 року.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що у на підставі Договору /контракту №1 від 1 грудня 2014 року та інвойсу № від 8 грудня 2014 року ввіз на митну територію України продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем та шампунь "Альгіопікс".

Вказує, що ціна вищезазначеної продукції відповідно до умов контракту становить: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 0,93 євро/уп. и Шампунь "Альгіопікс"0,865 євро/уп.

При митному оформленні вищезазначеного товару (митна декларація №125110008.2014.112511 від 22 грудня 2014 року) позивачем було заявлено митну вартість згідно ціни контракту відповідно до вимог Митного кодексу України (далі - МК України), яка підтверджувалася наступними документами: контрактом №1 від 1 грудня 2014 року (оригінал), інвойсами № від 8 грудня 2014 року і № від 8 грудня 2014 року, специфікаціями №1 від 18 грудня 14 року та №2 від 18 грудня 2014 року, експортними деклараціями №MRN 14BG005807A0153231 від 10 грудня 2014 року та №MRN 14BG005807A0153132 від 10 грудня 2014 року.

Проте, 26 грудня 2014 року відповідачем було винесено рішення №125110008/2014/010227/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшена вартість імпортованого Товару: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 1,59 євро/уп. и Шампунь "Альгіопікс" 1,34 євро/уп, що призвело до загального збільшення митної вартості за митною декларацією на суму 211433,53 грн. На підставі зазначеного рішення відповідачем було прийняте рішення про відмову у митному оформленні вищезазначеного товару, оформлене карткою відмови № 125110008.2014.00035 від 26 грудня 2014 року. Умовою для наступного митного оформлення було зазначено подання митної декларації згідно вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач зазначав, що згідно умов того ж договору /контракту №1 від 1 грудня 2014 року та інвойсу № від 8 грудня 2014 року, позивачем було заявлено до митного оформлення продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем, митна декларація №125110008.2014.112504 від 22 грудня 2014 року.

Відповідач відмовив у митному оформленні зазначеного товару з посиланням на порушення з боку позивача порядку підтвердження митної вартості та на необхідність застосування рішення про коригування митної вартості №125110008/2014/010227/1 від 26 грудня 2014 року, яким збільшена вартість імпортованого Товару на загальну суму 87941,85 грн. Рішення про відмову у митному оформленні оформлене карткою відмови у митному оформленні № 125110008.2014.00034 від 26 грудня 2014 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про те, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами, на підставі договору /контракту №1 від 1 грудня 2014 року та інвойсу № від 8 грудня 2014 року позивач ввіз на митну територію України продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем та шампунь "Альгіопікс".

При митному оформленні вищезазначеного товару (митна декларація №125110008.2014.112511 від 22 грудня 2014 року) позивачем було заявлено митну вартість відповідно контракту №1 від 1 грудня 2014 року, інвойсу № від 8 грудня 2014 року і № від 8 грудня 2014 року, специфікацій №1 від 18 грудня 2014 року та №2 від 18 грудня 2014 року, експортних декларацій №MRN 14BG005807A0153231 від 10 грудня 2014 року та №MRN 14BG005807A0153132 від 10 грудня 2014 року.

Відповідачем 26 грудня 2014 року було винесено рішення №125110008/2014/010227/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшена вартість імпортованого Товару: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 1,59 євро/уп. и Шампунь "Альгіопікс" 1,34 євро/уп, що призвело до загального збільшення митної вартості за митною декларацією на суму 211433,53 грн. На підставі зазначеного рішення відповідачем було прийняте рішення про відмову у митному оформленні вищезазначеного товару, оформлене карткою відмови №125110008.2014.00035 від 26 грудня 2014 року. Умовою для наступного митного оформлення було зазначено подання митної декларації згідно вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Як встановлено судами, 22 грудня 2014 року позивачем під час митного оформлення в режимі імпорт (ввезення на митну територію) косметичних засобів для догляду за волоссям шампуню «Хігія» з гребінцем та шампуню Альгіопікс декларантом ТОВ Юніверсал лоджистик» було подано електронну митну декларацію.

Після проведення митних процедур електронній митній декларації було присвоєно №125110008/2015/112511, по якій спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі-АСАУР) за напрямом митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно із частиною першою статті 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 37 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини першої статті 362 МК України, аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13 липня 2012 року № 62 (далі - Методичні рекомендації), а саме п. 2 розділу 2 передбачено, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом вивчення характеристик товару, проведення порівнять та перевірок.

Під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються джерела інформації, передбачені розділом 5 Методичних рекомендацій.

Як встановлено судами, Київською митницею ДФС було проведено аналіз рівня митної вартості оформлених товарів за кодом згідно з УКТ ЗЕД: та країною походження: Болгарія (ІЮ).

Під час здійснення аналізу виявлено митні декларації, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів: 100260001/2014/141124 від 24 липня 2014 року; 100260001/2014/144667 від 14 жовтня 2014 року.

Вартість одиниці продукції складала - шампунь "Хігія" з гребінцем у флаконах по 120 г. - 1,59 євро/уп., шампунь «Альгопікс» у флаконах по 200 г. - 1,34 євро/уп.

Згідно даного аналізу та здійсненого контролю було встановлено, що митна вартість товарів заявлена позивачем відрізнялась від середньо контрактної вартості, що була визначена митницею під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари. Відповідно до Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ наявна інформація, стосовно ціни митного оформлення товарів, які ввозив позивач, більше заявленої.

Відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із частиною п'ятою статті 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Як встановлено судами, з урахуванням аналізу інформації, що міститься у поданих до митного оформлення документах для перевірки цінової інформації на товари (косметичні засоби для догляду за волоссям шампуня "Хігія" з гребінцем та шампуня Альгіопікс), які ввозились на митну територію України та міститься у ЄАІС ДМСУ було запропоновано декларанту ТОВ "Софарма України" - ТОВ"Універсал Лоджистик" 26 грудня 2014 року в письмовій формі електронним повідомленням надати оригінали документів, зазначених в митній декларації, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: Договору/контракту №1 від 1 грудня 2014 року, інвойс № від 8 грудня 2014 року і № від 8 грудня 2014 року, специфікації №1 від 18 грудня 2014 року №2 від 18 грудня 2014, експортні декларації №MRN 14BG005807A0153231 та №MRN 14BG005807A0153232.

Проте, як встановлено судами, від декларанта вантажу 26 грудня 2014 року отримано електронне повідомлення, яке містило інформацію про можливість надання лише експортної декларації відправника та прохання винести рішення про визначення митної вартості раніше встановленого законодавством 10- и денного терміну.

Згідно із частиною першою статті 266 МК України, декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Вищий адміністративний суд України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що надані документи для підтвердження митної вартості не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, що, в свою чергу, позбавляє митний орган можливості підтвердити заявлену митну вартість товарів.

Відповідно до частин другої, третьої статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Заявлена позивачем митна вартість не відповідала цінам, що склалися на відповідний товар на ринку імпорту на момент здійснення імпортної операції, що є порушенням п. 6 Указу Президента України від 25 серпня 1994 року №475/94 „Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів", яким встановлено, що при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника, контрактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Згідно із статтею 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Судами встановлено, що на підставі наявних в базі даних єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (далі-ЄАІС) митних декларацій, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів 100260001/2014/141124 від 24 липня 2014 року та 100260001/2014/144667 від 14 жовтня 2014 року, був вибраний другорядний метод (а) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 26 грудня 2014 року №125110008/2014/010227/1.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товарів Київською митницею Міндоходів було видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26 грудня 2014 року №125110008/201/00035 з роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів.

Згідно із п. 1.1 розділу І Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 1 червня 2012 року за №883/21195, далі - Правила 598), рішення про коригування митної вартості товарів

- закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску.

Даними правилами не обмежується застосування прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості за будь-якими митними деклараціями, що містять ідентичні відомості.

Разом з тим, відповідно до п. 17 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450 (далі - Положення 450), митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється на партію товарів, що переміщуються через митний кордон України на підставі одного зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору (контракту), та поміщується у визначений митний режим.

Вищий адміністративний суд України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що законом передбачена можливість оформлення однієї партії товарів за кількома митними деклараціями за умови, що таке розділення не призводить до віднесення товарів до таких, що не є об'єктом оподаткування митними платежами, та митні декларації подаються на всі товари у складі цієї партії незалежно від їх вартості (абз.2 п. 20 Положення 450). Водночас надання двох декларацій на ідентичний товар, що переміщується за одним зовнішньоекономічним договором від того самого вантажовідправника до одного й того самого вантажоодержувача не може використовуватись декларантами чи уповноваженою ними особою задля ухилення від застосування єдиного для партії товару порядку визначення митної вартості та нарахування/сплати митних платежів.

Ппід час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за кожною окремою МД, посадова особа зобов'язана керуватися автоматизованою системою аналізу та управління ризиками, як про це вказується у п. 4.5.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого виказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672(далі - Порядок 631).

Як встановлено судами, у даному випадку таке рішення було наявне, більш того, воно прийнято на ідентичний товар, що переміщувався через митний кордон України в один і той же час та документи, що подані до митного оформлення містять ідентичні відомості.

Стандартним правилом 3.14 розділу 3 вищевказаної Конвенції передбачено, що якщо митна служба реєструє попередню декларацію на ідентичний товар, то застосовувані до цих товарів заходи митно-тарифного регулювання не повинні відрізнятися від тих, які б застосовувались у разі, якщо із самого початку була б подана одна декларація на вказані товари. При цьому, нарахування митних платежів здійснюється у можливо короткий термін після подачі декларації на товари або іншого виникнення зобов'язань щодо сплати мит та податків.

Оскільки обидві митні декларації було подано на один і той же товар, за одним контрактом із аналогічними документами та митна вартість щодо однієї з декларацій не є визнаною митницею, що слугувало підставою для відмови, такі ж умови застосовуються і до іншої поданої декларації, що і було здійснено у спірному випадку.

Київською митницею ДФС, в тому числі з метою уникнення необґрунтованого затримання митного оформлення, застосовано до обох поданих ЕМД від 22 грудня 2014 року єдині заходи митно-тарифного регулювання, як того і вимагає чинне законодавство.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що дії митниці щодо відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України та відповідно коригування митної вартості вищезазначеного товару є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, посадові особи митного органу діяли відповідно до статті 19 Конституції України виключно на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, а доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати судові рішення такими, що ухвалені з порушеннями норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Софарма Україна" залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :