Справа № 206/5515/16-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/5515/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"15" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції м.Дніпро Кулик Анни Олександрівни, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 вересня 2016 року близько 12 години 05 хвилин він їхав на автомобілі ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, біля будинку №213 по вулиці Спогадів у м. Дніпро. Раптом його зупинила інспектор 4 роти 4 батальйону рядовий Кулик Анна Олександрівна й попросила показати їй документи, а саме: посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Він відразу ж надав їй на перевірку нотаріально посвідчені копії затребуваних документів. Натомість, інспектор Кулик повідомила, що ці документи не є належними та почала складати постанову про адміністративне правопорушення, при цьому не надавши йому навіть часу надати належним чином оформлені пояснення. У даній постанові містяться хибні та неправдиві відомості, оскільки в ній зазначено «не показав покажничок повороту, не мав при собі водійського посвідчення відповідної категорії та реєстраційного талону на транспортний засіб, чим порушив п.2.1. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КупАП.». Прийняте рішення по справі: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн. Окремо слід зауважити, що тричі інспектор Кулик АО. запитувала, чи знає він про розмір штрафу і як йому здалося, натякала на хабар. Вважає дане рішення не законним, не вмотивованим, передчасним та винесеним з порушенням норм права. Причин для зупинення його транспортного засобу не було: він не порушував ПДР, дотримувався швидкісного режиму, передбаченого для даних умов, та т.ін. Постанова про адміністративне правопорушення повинна виноситись на основі суворого додержання закону, а саме у точній відповідності з законом. Постанова повинна бути обґрунтованою, тобто, адміністративне стягнення повинно відповідати матеріалам справи про адміністративне правопорушення. До того ж інспектором Кулик А.О. повинно було достеменно встановлено, чи дійсно в діях особи, щодо якої винесено постанову, є склад правопорушення. Цього не було зроблено, оскільки у інспектора навіть не було підстав для зупинення транспортного засобу. Працівник Державтоінспекції, який зупинив транспортний засіб, повинен повідомити про причину зупинення, суть вчиненого правопорушення. При зупиненні його автомобіля інспектор не назвав конкретної причини зупинки, однак все-таки поміркувавши, обрав причиною зупинки те, що він не показав повороту та не мав при собі водійського посвідчення відповідної категорії та реєстраційного талону на транспортний засіб, однак це не відповідає дійсності. Інспектор не прийняв жодного процесуального рішення щодо даного «правопорушення», що у свою чергу свідчить про невідповідність його доводів фактичним обставинам справи та виключає законність зупинки його автомобіля та в наступному і вимогу надати документи, як таку. В протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.256 КУпАП не вказані адреси свідків, що фактично унеможливлює їх виклик, тим самим порушено його право на захист.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №003846 від 17.09.2016р. та закрити справу про адміністративні правопорушення (а.с.1-3).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що посвідчення водія у нього є, прав його не позбавляли. Дійсно він спочатку показав нотаріально завірену копію документів, але і права у нього були. Крім того, його зупинили начебто, що він не показав поворот, а потім вручили постанову в якій зазначено, що не має документів.

В судовому засіданні відповідач Кулик А.О. проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.18-19). Пояснила, що позивача було зупинено за те, що він не показав повороту, а потім виявилося, що не має належних документів на право керування та машину. Він показав нотаріально завірені документи, а після складання постанови надав належні.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши відео з камери, суд доходить висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 17 вересня 2016 року, відносно ОСОБА_1 рядовим патрульної поліції 4 роти, 4 батальйону УПП м. Дніпропетровська - Кулик Анна Олександрівна було винесено постанову серії АР № 003846 від 17.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення. Згідно даної постанови ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн., чим порушив п.2.1. ПДР України. Не показав покажчик повороту, не мав при собі водійського посвідчення відповідної категорії та реєстраційного талону на транспортний засіб (а.с.4).

18.05.1995 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 на категорії B, C. D транспортних засобів, на керування яких надано посвідчення (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 06.07.2007 року транспортний засіб ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_2 зареєстровано на ОСОБА_3, ОСОБА_1 має право керування (а.с.7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Керуючись ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровськ рядовим поліції Кулик А.О. відносно ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. не подав покажчик повороту, при собі не мав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного талону на транспортний засіб, чим порушив п.2.1. ПДР України.

Проте для таких висновків у особи, яка винесла постанову, не було жодних підстав. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, тож посадовою особою не було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема , необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дане правопорушення не знайшло підтвердження. Дії відповідача не відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем не встановлена ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Викладені в спірній постанові про адміністративне правопорушення серії АР № 003846 від 17.09.2016 року обставини в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, жодних допустимих доказів їх достовірності відповідачем надано не було.

Позивачем ОСОБА_1 під час зупинки було надано нотаріально посвідчене посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний талон на транспортний засіб, а згодом і оригінали. ОСОБА_1 не було роз'яснено за що його притягають до адміністративної відповідальності, що вбачається з оглянутого в судовому засіданні відео з боді-камери патрульного.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою про адміністративне правопорушення АР № 003846 від 17.09.2016 року, якою за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425,00грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 258, 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 17 вересня 2016 року серії АР №003846, якою за ч.1 ст.126 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков