Справа № 359/7378/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/7378/16-а
Провадження № 2-а/359/351/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року об 17 годині 00 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Давиденка Сергія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови серії ПС2 №550730 про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

22.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд : визнати пропуск строку на оскарження постанови серії ПС2 № 550730 з поважних причин; визнати дії інспектора роти № 4 УПП в м. Борисполі Київської області капрала поліції Давиденко Сергія Володимировича - незаконним; визнати постанову серії ПС 2 № 550730 від 28.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 28 серпня 2016 року близько 11.30 годин він знаходився на задньому сидінні, в якості пасажира в автомобілі Міцубіші Кольт д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності його сестрі, та за кермом якого знаходився знайомий його сестри на ім'я Олександр. Коли вони рухались у м. Бориспіль, біля аеропорту «Бориспіль», водію автомобіля стало зле, у нього почав боліти живіт та голова. Олександр повідомив його, що керувати автомобілем він не може, бо боїться потрапити в ДТП, після чого, виконуючи вимоги п. 9.9 ПДР України, зупинив автомобіль на узбіччі дороги, увімкнувши при цьому аварійну сигналізацію та попросив відвезти його до лікарні. Але, як зазначає позивач, він не міг керувати автомобілем, тому Олександр вийшов з машини, зупинив попутний транспортній засіб та поїхав до лікарні, а йому залишив ключі та документи на автомобіль.

Крім того позивач зазначає, що близько 12.00 годин до нього під'їхали працівники поліції, на вимогу яких він надав технічний паспорт та посвідчення водія. Після чого інспектор Давиденко С.В. почав щось писати та, як потім з'ясувалось, виніс постанову Серії ПС2 № 550730 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав штраф у розмірі 450 гривень. З постановою від 28.08.2016 він не погоджується, оскільки за кермом він не перебував та правил дорожнього руху не порушував. Крім того зазначає, що інспектором грубо було порушено його права, оскільки він являється іноземцем, українську мову погано розуміє та необізнаний в українському законодавстві, не надав часу для звернення за правовою допомогою, чим порушив його права передбачені ст. 33, 268 КУпАП та вимоги наказу МВС № 1376 від 06.11.2015. В порушення вимог ч.1 ст. 283 КУпАП у постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення та п. 10 параграфу 4 наказу МВС № 1376 від 06.11.2015, та що інспектором не зазначено повністю прізвище, ім'я та по батькові та орган поліції де працює.

Позивач зазначає, що строк оскарження постанови він пропустив через те, що він звертався зі скаргою відповідно до ст. 288 КУпАП до УПП у м. Борисполі, у задоволенні якої йому було письмово відмовлено та отримано ним відмову лише 15.09.2016 року.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор 4 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Борисполі Департаменту патрульної поліції Давиденко С.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 28.08.2016 приблизно о 11.30 годин за адресою : Київська область, Бориспіль-7 ДМ МА Бориспіль водій автомобіля «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 здійснив зупинку порушивши лінію 1.1., чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а також при перевірці документів водій не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1. А ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідач також пояснив, що разом зі своїм напарником під'їхали до вказаного автомобіля, побачили громадянина, який був поблизу та який на їх питання відповів, що водій знаходиться в салоні автомобіля, де знаходився позивач. Він підтверджує, що позивач не мав при собі посвідчення водія, а пред'явив йому фотознімок посвідчення водія на своєму мобільному телефоні і ці дані були підтверджені інформацією з бази даних «АРМОР». Позивач не визнавав, що є водієм автомобіля та що порушував правила дорожньої розмітки, та поки він складав постанову, проти цього не заперечував.

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Рогатюк А.І. також не визнав позовні вимоги та просив відмовити в повному обсязі, при цьому пояснив, що поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України, КУпАП та іншим нормативно-правовим актам, що підтверджується постановою та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, а також надані третьою особою відеозаписи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що поліцейським УПП м. Бориспіль 4 роти, капралом поліції Давиденко С.В. 28 серпня 2016 року було винесено постанову Серії ПС2 № 550730 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - Одеська область, місце проживання Болгарія, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_3, 28 серпня 2016 року о 12.00 годин здійснив зупинку, порушивши лінію 1.1. чим порушив розділ 34 ПДР України, а також не мав при собі посвідчення водія порушивши п. 2.1. а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст.122 КУпАП. А також цією постановою відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а. с. 9).

Так, відповідно до п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.1 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України визначено, що горизонтальна розмітка має такі значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

Частиною 1 статті 122 КУпАП за порушення вимог розмітки проїзної частинивстановлена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів та ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, встановлена адміністративна відповідність у вигляді в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Так, за змістом частин 2 та 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 вказаної статті постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 383КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п. 2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі , частинами першою, другою і третьоюстатті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

За змістом п. 5, 9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, здійснених нагрудною камерою відео спостереження патрульного працівника поліції встановлено, що вони не містять доказів того, що саме позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а також, що позивач взагалі керував транспортним засобом, оскільки відеозаписом зафіксовано, що позивач перебував на задньому пасажирському сидінні нерухомого автомобіля, який стояв з відкритими дверцятами.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, він зафіксував пояснення позивача, який заперечував факт керування ним транспортним засобом «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_3, а також пояснював, що водій залишив транспортний засіб, щоб звернутися за медичною допомогою.

Крім того, встановлено, що розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.268 КУпАП.

Так, інспектор поліції не представився позивачу, не оголосив про те, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не встановив належним чином особу позивача, який не мав при собі оригіналу документу, що посвідчують особу, внаслідок чого не встановив громадянство позивача, та не роз'яснив його права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав оцінки поясненням позивача, не встановив особу свідка, а також особу, яка за твердженнями позивача керувала транспортним засобом, та без будь-яких належних і допустимих доказів прийшов до висновку, що саме позивачем було порушено правила розмітки проїзної частини, а також без будь-яких належних і допустимих доказів, фактично з надуманих підстав, прийшов до висновку, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія, та в порушення вимог ст.ст.245,280 КУпАП без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд звертає увагу, що, не зважаючи на те, що позивач, згідно зафіксованими на відеозаписі заявами не визнавав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, а також зазначав про відсутність доказів його вини, інспектором патрульної поліції такі докази зібрані не були.

З урахування викладеного, суд прийшов до висновку, що постанову у справі про адміністративне правопорушення та пояснення відповідача - інспектора УПП Давиденка С.В. не можна визнати допустимими та достатніми доказами у справі, оскільки, будь-які інші докази, які б свідчили про те, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини в силу вимог ст.62 Конституції України мають трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до вимог пунктів 1-3 ч.1 ст. 293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного позовна вимоги позивача щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, є обґрунтованими та доведеними, і підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу, що строк звернення позивача з даними позовом пропущений ним з поважних причин та підлягає поновленню відповідно до ст. 100 КАС України, оскільки, як вбачається з наданих позивачем документів, він оскаржував постанову про адміністративне правопорушення у вищестоящий орган (а.с.6,7).

Щодо заявлених позивачем вимог про визнання дій інспектора поліції Давиденка С.В. незаконними, а винесену ним постанову протиправною, то в цій частині позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах ч.4,5 ст.ст.105 КАС України та вищенаведених вимогах ст. 247 КУпАП щодо рішень, які приймає орган, що розглядає скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище викладене, а також відсутність належних доказів щодо порушення позивачем правил дорожнього руху, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати у справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року №3-рп/2015 щодо неконституційності положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,100, 105,160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати пропуск строку на оскарження постанови серії ПС 2 №550730 з поважних причин.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Борисполі Київської області капрала поліції Давиденка Сергія Володимировича серія ПС2 №550730 від 28.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1, провадження у справі закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Для осіб, які не були присутні при її оголошенні - протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів