Справа № 809/1436/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Справа № 809/1436/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2016 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області про зобовязання виплатити середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку в розмірі 21 522, 21 гривень.

Ухвалою суду від 27.10.2016 до даної адміністративної справи залучено треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ в Івано-Франківській області, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Позовні вимоги мотивовано тим, що наказом начальника ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.11.2015 №590 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «а» (за вислугу років). Відповідач протиправно в порушенні статтей 116, 117 Кодексу законів про працю України виплатив вихідну допомогу при звільнені 14.04.2016. Вважає, що за період з моменту звільнення, 05.11.2015, до фактичного розрахунку йому належить до виплати середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку в розмірі 21 522, 21 гривень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча, у відповідності до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається судом, про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином повідомленим. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористався, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Треті особи в судове засідання не зявилися, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття хоча, про дату, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені, правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористалися.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Наказом начальника ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.11.2015 №590 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «а» (за вислугу років) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

14.04.2016 позивачем отримано вихідну допомогу при звільнені, що підтверджується довідкою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за №S263-LNRT-INGT-L4P7 від 11.10.2016 (а. с. 31).

Оскільки ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області не проведено розрахунок з позивачем у день його звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 43 Конституцією України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ врегульовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ №499 від 31.12.2007 року, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за №205/14896, пунктом 1.6 розділу І якої встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункт 1.18 розділу І вказаної Інструкції у разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Частиною 5 статті 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено, що такі дисциплінарні стягнення як, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що передбачений частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України обовязок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальним є невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області проведено повний розрахунок з позивачем 14.04.2016 шляхом перерахування на його картковий рахунок суми в розмірі 48 911, 37 гривень.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що час затримки відповідачем повного розрахунку з позивачем при його звільненні становить 112 робочих дні, зокрема, з 05.11.2015 (день звільнення) по день проведення фактичного розрахунку 14.04.2016.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100 (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до підпункту л пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати (в подальшому Порядок), цей Порядок застосовується у інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Згідно абзацу 3 пункту 2 Порядку у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 даного Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи наведене, розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати позивача є період вересень-жовтень 2015.

Згідно довідки ОСОБА_2 Державтоінспекції №173 від 11.10.2016 грошове забезпечення ОСОБА_1 у вересні 2015 року складало 3 543, 76 гривень та у жовтні 2015 року 4 520, 82 гривень.

Кількість робочих днів за період вересень-жовтень 2015 року становила 43 робочих дні.

Таким чином, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 184, 74 гривень (3 543, 76 гривень + 4 520, 82 гривень = 8 064, 58 гривень / 43 робочих дні). Відповідно середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні становить 20 690, 88 гривень (184, 74 гривень х 112 робочих дні (період затримки розрахунку).

Як наслідок, сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при його звільненні за період з 05.11.2015 до 14.04.2016 становить 20 690, 88 гривень.

Позивачем заявлено вимогу зобовязати ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області виплатити йому середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку в розмірі 21 552, 21 гривень.

За таких обставин, заявлений позивачем адміністративний позов про зобовязання виплатити йому середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку підлягає до задоволення частково.

Оскільки рішення зобовязального характеру щодо отримання коштів з виплати середньомісячного заробітку за час проходження строкової служби не забезпечить права позивача на отримання цих коштів, то суд, у відповідності до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача виходить за межі позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 690, 88 гривень.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, визначеного статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, позивачем квитанцією за №0.0.641425326.1 від 26.10.2016 на суму 551, 20 гривень підтверджено сплату судового збору за подання даного адміністративного позову, суд робить висновок про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 551, 20 гривень.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області (вулиця Юності, 23, місто Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 (вулиця Мозолівка, 192, село Пнів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, індекс 78431, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 690 (двадцять тисяч шістсот девяносто) гривень 88 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (вулиця Мозолівка, 192, село Пнів, Надвірнянський район, Івано-Франківська область, індекс 78431, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області (вулиця Юності, 23, місто Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 28.11.2016.