Справа № 802/1847/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

25 листопада 2016 р. Справа № 802/1847/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: Гусак М.П.

свідка: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду по справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Атестаційна комісія №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Атестаційна комісія №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Так, позивач зазначає, що оскаржує наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 174 о/с від 27 вересня 2016 року. Підставою для видання зазначеного наказу було рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19 серпня 2016 року. З рішенням атестаційної комісії позивач ознайомився 22 серпня 2016 року, однак, атестаційний лист не отримав. 22 серпня 2016 року ОСОБА_1 письмово звернувся із заявою до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про видачу копії атестаційного листа та копії протоколу атестаційної комісії. Зазначені документи позивач отримав 25 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні позивач зазначив, що без отримання копії атестаційного листа та протоколу не міг підготувати та подати позов, оскільки аргументувати неправомірність оскаржуваного наказу без аналізу документів на підставі, яких він був прийнятий, було неможливо.

Представник відповідача у судовому засіданні просила залишити адміністративний позов без розгляду, оскільки про порушення свого права у частині рішення атестаційної комісії позивач дізнався при ознайомленні з атестаційним листом 22 серпня 2016 року, а про порушення свого права у частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 174 о/с позивач дізнався при отриманні витягу з наказу та трудової книжки 27 вересня 2016 року про що свідчить розписка.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації. Проте, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв'язку: "за значеною адресою не проживає".

Статтею 35 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду враховуючи наступне.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк в один місяць, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Для з'ясування питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити фактичну обставину, з настанням якої позивач дізнався або мав би дізнатися про порушення свого права.

Як випливає з позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, викладене в атестаційному листі від 19 серпня 2016 року та наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 174 о/с від 27 вересня 2016 року.

Однак, як вбачається із наявного у матеріалах справи Атестаційного листа від 19 серпня 2016 року, що з результатами атестування (висновок атестаційної комісії) позивач ознайомлений 22 серпня 2016 року, що підтверджується особистим підписом позивача.

Оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів чи пояснень, які б надавали суду підстави обчислювати дату ознайомлення позивача з висновком атестаційної комісії з іншої дати ніж з 22 серпня 2016 року як то зазначено у атестаційному листі особисто позивачем, за таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду із пропущенням місячного строку передбачено процесуальним Законом.

Щодо оскарження наказу № 174 о/с від 27 вересня 2016 року, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи 27 вересня 2016 року ОСОБА_1 при звільненні з Національної поліції України в УКЗ ГУНП отримав наступні документи: обхідний лист, трудову книжку, військовий квиток, документ для постановки на військовий облік, довідку з УФЗБО, витяг наказу ГУНП про звільнення № 174 о/с від 27 вересня 2016 року, що підтверджується підписом на розписці.

Тому строк звернення позивача до суду потрібно обчислювати з 27 вересня 2016 року.

Водночас із адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішень, поновлення на роботі позивач звернувся до суду 07 листопада 2016 року тобто із пропуском місячного строку на звернення до суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, у судовому засіданні було заслухано показання свідка ОСОБА_4, який зазначив, що на прохання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області він отримав висновок Атестаційної комісії та передав його ОСОБА_1 25 жовтня 2016 року.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що не звернувся своєчасно з позовом до адміністративного суду через поважні причини - збирання документів на підтвердження своєї правової позиції.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 174 о/с від 27 вересня 2016 року щодо звільнення зі служби в поліції та трудову книжку ОСОБА_1 отримав 27 вересня 2016 року, що підтверджується його підписом про отримання вказаних документів.

Відтак, суд критично відноситься до зазначених пояснень позивача та зазначає, що вищезазначені причини не визнаються поважними, оскільки позивач ознайомившись з висновком, отримавши наказ про звільнення та трудову книжку міг звернутись до адміністративного суду з позовною заявою про поновлення його на роботі разом із клопотанням про витребування судом додаткових доказів по справі.

Окрім того, жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і будь-яких істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві його зверненню або надавали б суду підстави обчислювати даний строк від іншої дати ніж з 22 серпня 2016 та з 27 вересня 2016 року, відповідно, як позовна заява та і додані до неї матеріали не містять.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.

Тому, керуючись положеннями статті 100 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає залишенню без розгляду. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Атестаційна комісія №11 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Суддя Мультян Марина Бондівна