Справа № 822/1668/16
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1668/16

Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

22 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Білоуса О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області № 15 о/с від 12.02.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Після звільнення позивач пройшов обстеження військово-лікарської комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" та згідно вказаного обстеження 14.04.2016 року встановлено причинний зв'язок між його захворюваннями та проходженням служби в ОВС. Хмельницькою обласною МСЕК 25.04.2016 року позивачу встановлено III групу інвалідності, причиною якої також є захворювання, пов'язане з проходженням служби в ОВС.

14.07.2016 року на адресу ГУНП в Хмельницькій області позивачем направлено заяву (рапорт) в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із тим, що в період проходження служби в Кам'янець - Подільському ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 частково втратив працездатність у ступені 50 % та йому встановлено інвалідність ІІІ - ї групи.

27.07.2016 року листом № 29/д-96 ГУНП у Хмельницькій області, за результатами розгляду заяви позивача, надано відповідь, якою роз'яснено, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.

Наказом МВС України №4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 року за №163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року.

Порядком №4 визначено механізм та умови виплати одноразової грошової допомоги поліцейському, право на яку встановлено спеціальним законом, що регулює відповідну сферу діяльності (тобто Законом України "Про Національну поліцію").

Враховуючи вищевикладене, в МВС України не врегульовано питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання, травму та поранення в період проходження службі в органах внутрішніх справ відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії.

Вищезгаданим листом №29/д-96 від 27.07.2016 року роз'яснено, що позивач буде додатково повідомлений у разі прийняття відповідного нормативного документа.

Вважаючи бездіяльність відповідачів протиправною, ОСОБА_2 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області діяло не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, а саме не прийняло у позивача документи, не сформувало висновок щодо нарахування одноразової грошової допомоги, та не передало його на розгляд МВС України.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині зобов'язання МВС України розглянути в визначений законом термін подані ГУНП у Хмельницькій області документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності ОСОБА_2, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку №850 та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату такої одноразової грошової допомоги, так як ця вимога є передчасною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року.

Положеннями розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Аналіз положень наведеної статті дозволяє дійти висновку, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850), яким встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом 7 Порядку № 850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документ, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача - Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області із заявою (рапортом), в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності (захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ).

Однак, листом від 27.07.2016 року № 29/Д-96 заступник начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Марчук В.В. повідомив позивача про те, що на теперішній час в МВС України та Національній поліції України не врегульоване питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, які отримали захворювання, травму та поранення відповідно до довідки медико - соціальної експертної комісії від причин інвалідності "захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що розгляд заяви позивача відбувся з порушенням Порядку № 850, оскільки відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області не зверталося ні з документами, ні з висновком до Міністерством внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалося.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області діяло не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, а саме не прийняло у позивача документи, не сформувало висновок щодо нарахування одноразової грошової допомоги, та не передало його на розгляд МВС України, відтак його бездіяльність є протиправною, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов'язання МВС України розглянути в визначений законом термін подані ГУНП у Хмельницькій області документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням III групи інвалідності ОСОБА_2, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку №850 та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату такої одноразової грошової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто МВС у місячний строк, лише після надходження висновку та документів щодо виплати грошової допомоги від керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, приймає рішення про призначення грошової допомоги або відмову у призначенні грошової допомоги.

Оскільки висновок та додані до нього документи до МВС не направлялися, у останнього ще не виникло зобов'язання розглянути в визначений Законом термін подані Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ОСОБА_2, ІІІ групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 та здійснити нарахування (розрахунок) та виплату одноразової грошової допомоги. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовляючи у задоволенні позову в цій частині.

У пункті 53 Рішення по справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03), Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом"; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими. На підтвердження обґрунтованості правомірності своїх дій, відповідач не навів суду аргументів, які б відповідали зазначеним вище критеріям доведення "поза розумними сумнівом".

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки вимоги позивача до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області є обґрунтованими, а позовні вимоги щодо відповідача Міністерства внутрішніх справ України є передчасними.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Білоус О.В.