Справа № 452/2475/16-а
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2475/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Гривна Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, - про усунення перешкод в реалізації права на приватизацію земельної ділянки, визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області про усунення перешкод в реалізації права на приватизацію земельної ділянки, визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій. У підтвердження заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.01.2008 року являється власником будинку АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області; у відповідності до довідки виконавчого комітету Никловицької сільської ради №139 від 30.03.2016 року за господарством ОСОБА_1 числиться земельна ділянка розміром 0,44га. Рішенням Никловицької сільської ради Самбірського району №4 від 11.07.2016 року позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 Львівської області. На підставі укладеного договору ПП «Інформаційний кадастровий центр» було виготовлено дану технічну документацію. Однією із складових такої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, є акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який підписується суміжними землекористувачами та є підтвердженням відсутності спору щодо встановлення меж, а також того, що власник сусідньої земельної ділянки зобов'язаний сприяти встановленню спільних твердих меж між земельними ділянками. Межі земельної ділянки ОСОБА_1 визначені спеціалістом ПП «Інформаційний кадастровий центр» по межах фактичного землекористування, яке склалось багато років тому на підставі опорного плану та земельно-кадастрової книги с. Орховичі. Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, суміжними землекористувачами зазначено: ОСОБА_9 та ОСОБА_7, проте ці особи станом на момент виготовлення акту вже померли, інших суміжних землекористувачів не встановлено, адже ніхто права користування чи права власності на суміжні земельні ділянки не оформлював. За відсутності суміжних користувачів земельної ділянки, Никловицька сільська рада, як власник суміжних земельних ділянок, повинна самостійно погодити такі межі та затвердити землевпорядну документацію. Проте, постійно діюча земельна комісія Никловицької сільської ради відмовила ОСОБА_1 у погодженні меж її земельної ділянки; а тому відповідь - відмову Никловицької сільської ради у прийнятті рішення щодо погодження меж земельної ділянки, позивач вважає незаконною.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гривна Т.Б. вимоги позовної заяви підтримали, просили її задовольнити та посилалися на обставини зазначені у зверненні до суду.

Представник відповідача Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи; сільський голова подала письмове заперечення на позов ОСОБА_1 із додатками про тривалий спір між суміжними користувачами, однак по суті адміністративного позову не мотивувала жодними поясненнями про спір безпосередньо та не представила жодних даних про заперечення позиції позивача ОСОБА_8, ані не надала про це ніяких письмових доказів.

Установлені судом треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5, котрі є фактичними суміжними землекористувачами по відношенню до позивача, були залучені до справи як особи, інтересів яких може стосуватись судове рішення, на виклик до суду аналогічно не з'явились і суд про причини неприбуття не повідомили.

За наведених обставин і вислухавши з цього приводу сторону позивача, судом ухвалено проводити судовий розгляд за відсутності представника відповідача та третіх осіб.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Гривна Т.Б., суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області про усунення перешкод в реалізації права на приватизацію земельної ділянки, визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, підлягає задоволенню повністю виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.01.2008 року №17537263 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок в АДРЕСА_1 Львівської області.

Згідно рішення Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 11.07.2016 року №4 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25га за рахунок земель, які перебувають у користуванні ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 Львівської області.

Із відповіді Никловицької сільської ради від 14.09.2016 року №02-09/74 відомо, що сільська рада відмовляється від погодження документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки розташованої в с. Орховичі Самбірського району Львівської області, так як матеріали в ній не відповідають дійсності, а саме межі земельних ділянок між громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 не відповідають фактичному використанні земельних ділянок.

Згідно п. б п. п. 9 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Відповідно до п. п а, е ст. 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає: встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь і землекористувань; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як установлено у судовому засіданні із пояснень позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Гривна Т.Б., ОСОБА_1 уклала договір із ПП «Інформаційний кадастровий центр» для розроблення технічної документації із землеустрою на підставі рішення Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 11.07.2016 року №4. Однією із складових такої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, є акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який підписується суміжними землекористувачами та є підтвердженням відсутності спору щодо встановлення меж, а також того, що власник сусідньої земельної ділянки зобов'язаний сприяти встановленню спільних твердих меж між земельними ділянками. Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, суміжними землекористувачами зазначено: ОСОБА_9 та ОСОБА_7, проте ці особи станом на момент виготовлення акту вже померли, інших суміжних землекористувачів не встановлено, адже ніхто права користування чи права власності на суміжні земельні ділянки не оформлював. За відсутності суміжних користувачів земельної ділянки, Никловицька сільська рада, як власник суміжних земельних ділянок, повинна самостійно погодити такі межі та затвердити землевпорядну документацію, однак Никловицька сільська рада відмовила у погодженні землевпорядної документації. З таким висновком Никловицької сільської Ради ОСОБА_1 не погоджується, вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки при його прийняті було враховано інтереси громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як суміжних користувачів її земельної ділянки, які жодного відношення не мають до користування чи права власності на суміжні земельні ділянки у зв'язку з чим і до визначення дійсних розмірів і конфігурації земельної ділянки ОСОБА_1

Тому суд погоджується із позицією сторони позивача, що сільська рада фактично ухилилась від вирішення її питання законної приватизації земельної ділянки, відтак, проявила бездіяльність у сфері здійснення владних управлінських функцій на основі законодавства.

Водночас суд звертає увагу на законність позиції ОСОБА_1, що ґрунтується на наступних нормах закону:

У відповідності до ч. 3, ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах; у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

У відповідності до ч. 1 ст. 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Згідно з п. б ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. який долучається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Згідно п. 4.1 Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Згідно п. 4.3, п. 4.4 Інструкції відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації, розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У разі неможливості виявлення дійсних меж, їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Статтею 91 ЗК України установлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Ураховуючи вищенаведене, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню і слід визнати незаконною фактичну і формальну відмову Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області у тому числі виходячи з принципів адміністративного судочинства, верховенства права; відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обов'язковість рішень суду.

Судові витрати в адміністративному спорі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 70, 71, 86, 158 - 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області щодо відмови ОСОБА_1 у погоджені меж земельної ділянки, які визначені актом прийомки-передачі межових знаків, відповідно до договору №4875-ВЛ від 04.08.2016.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в реалізації її права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області, площею 0,2500га, шляхом визнання за ОСОБА_1 права на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області, площею 0,2500га, без згоди та підпису суміжних землекористувачів, в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої на підставі договору №4875 ВЛ від 04.08.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Інформаційний кадастровий центр».

Визнати протиправними дії Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області щодо відмови у погоджені технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, складеної відповідно до договору №4875-ВЛ від 04.08.2016 року.

Зобов'язати Никловицьку сільську раду Самбірського району Львівської області розглянути питання ОСОБА_1 про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 Самбірського району Львівської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, складеної відповідно до договору №4875-ВЛ від 04.08.2016 року.

Стягнути із місцевого бюджету Никловицької сільської ради Самбірського району Львівської області у користь ОСОБА_1 551,2(п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20коп.)грн. понесених документально підтверджених судових витрат.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до адміністративного суду апеляційної інстанції через місцевий суд протягом десяти днів з часу отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя