Справа № 759/16144/16-а
Суддя: Борденюк В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/397/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Борденюка В.В.,

при секретарі Трегубенку М.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Святошинського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення з території України,

В С Т А Н О В И В :

23.11.2016 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Святошинського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення з території України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач без законних на то підстав перебуває на території України. Стосовно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1, 07.10.2016 року Святошинським РВ ГУ ДМС України в місті Києві було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу з тих підстав, що ним було грубо порушено встановлений порядок перебування іноземних громадян на території України, а саме проживання без документів на право проживання в Україні; відтак він має бути негайно видворений за межі України.

Справа розглядається без участі сторін, які не з'явились у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 50 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та на підставі ч. 3 ст. 185 - 5 КАС України розглядаються за їх обов'язкової участі невідкладно.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув 23.10.2015 року до України у приватних справах та на території України втратив свій паспортний документ, з 23.10.2015 року по т.ч. проживає на території України без документів на право проживання, ухилившись від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. До компетентних органів з приводу відновлення паспортного документа на своє ім'я чи легалізацію свого становища на території України не звертався.

07.10.2016 року тимчасово заступником начальника Святошинського РВ ГУ ДМС України в місті Києві відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Як видно зі змісту постанови органу міграційної служби, якою громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, останній порушив встановлений Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» порядок перебування іноземних громадян на території України, а саме проживав без документів на право проживання в Україні.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Судом встановлено і підтверджено наявними матеріалами справи, що у відповідача законні підстави для знаходження на території України відсутні і тому є всі підстави вважати, що в разі прийняття вищевказаними органів рішення про видворення, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 буде ухилятися від виконання цього рішення.

Крім того, статтею 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, не було надано.

Щодо відповідача, обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або ж статті 31 Закону України « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та унеможливлюють примусове видворення за межі України не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідачів поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Порушення відповідачем законодавства України про перебування на території держави, невжиття заходів щодо вчинення будь-яких дій щодо легалізації перебування на території іноземної для відповідачів держави, який на даний час ніде не працює та не мають джерела існування, що свідчить про його можливе ухилення від виїзду в разі прийняття рішення органом ДМС про видворення та є достатньою підставою для примусового видворення його з України за судовим рішенням.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію». Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги позивача засновані на законі, є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. В зв'язку з чим позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до п. 22 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» стосовно іноземців та осіб без громадянства, котрі не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за доцільне усі витрати, пов'язані з примусовим видворенням за межі України, здійснити за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідачів не стягуються.

На підставі наведеного, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Закону України «Про імміграцію», керуючись ст.ст. 50,94,159,160,161,162,163,173,183-5 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Святошинського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про примусове видворення з території України задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рахунок коштів державного бюджету України.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, постанову допустити до негайного виконання.

Копії постанови суду невідкладно направити сторонам по справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: