Справа № 826/26915/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2016 року № 826/26915/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів: Іщука І.О., Шулежка В.П. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно - будівельної інспекції України

третя особа ОСОБА_2

про визнання протиправними та скасування рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Державної архітектурно - будівельної інспекції України (надалі також - відповідач), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про:

- визнання незаконною та скасування постанови №65 від 13.08.2015р. по справі про адміністративне правопорушення;

- визнання незаконним та скасування припису від 11.08.2015р.;

- визнання незаконним та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.08.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні позивач та третя особа підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

На підставі п. 4 ст. 122 КАС України суд прийшов до переконання про можливість подальшого розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі звернення громадянина ОСОБА_3 (вх. №10/26-В-3007/1 від 30.07.2015р.) Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва: Будівництво господарських будівель та споруд у АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт від 11.08.2015р.. яким встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, яка відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5165844 від 31.03.2014р. розміром 1/3 частки (0,0324 га) належить громадянину ОСОБА_1 Під час перевірки встановлено, що за вказаною вище адресою збудовано у 2001 році - гараж з оглядовою ямою - літ. «Д» (згідно з технічним паспортом виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 27.01.2012р.) на межі сусідньої земельної ділянки, чим порушено ч. 3, п. 3.25* ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень».

На підставі встановлених порушень, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві 11.08.2015р. винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким до 11.12.2015р. зобов'язано позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, 13.08.2015р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві винесено постанову №65 по справі про адміністративне правопорушення, якою за порушення позивачем норм ч. 1 ст. 96 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи дану справу, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.08.2015р., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно - правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації і які є актом одноразового застосування норм права.

Відтак, акт державного чи іншого уповноваженого органу - це юридична форма рішень цих органів тобто офіційний письмовий документ, який погоджує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У той же час, у спірних правовідносинах акт відповідача, складений за наслідками перевірки є документом, який відображає зміст проведеної перевірки, сам по собі не є правозастосовчим актом та жодних прав і обов'язків для позивача не породжує, а відтак, не є правовим актом індивідуальної дії.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У той же час, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які поновляють права, свободи та інтереси особи, яка звернулася за їх захистом.

Зважаючи на ту обставину, що задоволення вимоги про визнання незаконним та скасування акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.08.2015р. не призведе до поновлення порушених прав та інтересів позивача в її задоволенні судом має бути відмовлено, через неналежно обраний спосіб судовового захисту.

У той й же час вирішуючи позовні вимоги про визнання незаконними та скасування постанови №65 від 13.08.2015р. по справі про адміністративне правопорушення та припису від 11.08.2015р., як правових актів індивідуальної дії, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 10 Закону України від 20.05.1999 № 687-XІV "Про архітектурну діяльність" (на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 3038-VІ) (на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону № 3038-VІ управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Проведення архітектурно-будівельного контролю регулюється "Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (надалі Порядок №553) (на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до п. 1, 2, 3 Порядку №553, цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

Держархбудінспекцією.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:

1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;

2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;

3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль на об'єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом ( п.5 Порядку №553).

За змістом ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 41) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об'єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури;;7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки (п.7 Порядку №553).

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. (п.16 - 18 Порядку №553).

Відповідно до п. 19 та 20 Порядку №553 припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф (п.22 Порядку №553).

Як вбачається з матеріалів справи актом перевірки від 11.08.2015р.. встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, належній позивачу, у 2001 році побудовано гараж з оглядовою ямою - літ. «Д» (згідно з технічним паспортом виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 27.01.2012р.) на межі сусідньої земельної ділянки, чим порушено ч. 3, п. 3.25* ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень».

Оскаржуваним приписом відповідач вимагав у ОСОБА_1 усунути вищевказні порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності в строк до 11.12.2015 року, а оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 19 Порядку №553 припис вноситься суб'єкту містобудування.

У відповідності до частини 2 статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

У той же час, виходячи зі змісту статті 41 вказаного Закону припис має вноситися таким суб'єктам лише з метою забезпечення дотримання ними вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вбачається з ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», порушення вимог яких зазначено відповідачем в оскаржуваному приписі та постанові, вказані державні будівельні норми поширюються на проектування нових і реконструкцію існуючих міських і сільських поселень Украі?ни.

Ці норми обов'язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об'єднань і громадян, які здіи?снюють проектування, будівництво і благоустріи? на територіі? міських і сільських поселень.

Отже, вказаними ДБН визначена сфера їх застосування, а саме - проектування будівництво і благоустрій, а відтак, припис, який вноситься контролюючим органом, має забезпечувати відповідність дій суб'єктів містобудування вимогам вказаних ДБН саме в таких сферах.

Матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка за вказаною вище адресою належить на праві власності позивачу лише з 2014 року. До цього вона належала його матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, відповідно до Розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №525 від 15.05.2003 р. ОСОБА_4 погоджено надання дозволу прийняття в експлуатацію вказаного вище гаражу (літера "Д"), як прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1, а Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 27.01.2012 року було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_4 належала 1/ 2 його частини, а експлікація приміщень та систематичний план включали гараж (літера "Д") .

Таким чином, зазначений гараж було введено в експлуатацію після будівництва його власником ОСОБА_4 у 2003 році.

Отже, суб'єктом містобудівної діяльності в контексті приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку №553 станом на час будівництва вказаного гаражу у 2000-2001 році позивач не був, відтак, звернута до нього вимога про усунення порушень ч.3 п.3.25* ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» не буде гуртуватися на вимогах закону, а відповідний припис від 11.08.2015 року підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У той же час відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з постанови на позивача накладено адміністративне стягнення на підставі ч.1 ст.96 КУпАП, а саме за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд.

Частина 3 п.3.25* ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень» покладає, зокрема, на осіб, які здіи?снюють проектування, будівництво і благоустріи? на територіі? міських і сільських поселень обов'язок наступного змісту "Для догляду за будівлями і здіи?снення і?х поточного ремонту відстань до межі сусідньоі? ділянки від наи?більш виступноі? конструкціі? стіни треба прии?мати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок".

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду даної адміністративної справи обставини, а також те, що матеріалами справи не доведено факту порушення безпосередньо позивачем ч.3 п.3.25* ДБН 360-93** «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП, у зв'язку із чим його вимога про визнання незаконною та скасування постанови №65 від 13.08.2015р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням вказаних приписів КАС України, суд присуджує на корись позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40 грн. з бюджетних асигнувань Державної архітектурно - будівельної інспекції України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис від 11 серпня 2015 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов'язано ОСОБА_1 усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності до 11 грудня 2015 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 13 серпня 2015 року №65 по справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної архітектурно - будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40грн. (дев'ятсот сімдесят чотири гривні, 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко