Справа № 805/3309/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 р. Справа №805/3309/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 13год.57хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

при секретарі Кудрі В.В.,

за участю:

представник позивача не зявився,

представник відповідача ОСОБА_1- за довір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн.,

ВСТАНОВИВ:

Красноармійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн./а.с.4-5/.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за ФО-П ОСОБА_2 існує податковий борг з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн., який утворився внаслідок несплати узгодженого податкового зобовязання визначеного, за податковою декларацією платника єдиного податку від 10.02.2014 року №9 та податкових повідомлень-рішень від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року №.

Просить суд, стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом у розмірі податкового боргу з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн.

У судове засідання представник позивача не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.159/. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача /а.с.109/.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки податкові зобовязання визначені Красноармійською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області не узгоджені і оскаржуються в судовому порядку, по справі призначено експертизу, інша справа зупинена до проведення експертизи, остаточні рішення по суті вирішення справ судом не прийняті, тому даний позов є передчасним. Просив суд відмовити у задоволенні позову /а.с.90-91/.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач Красноармійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України. Красноармійська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є правонаступником Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Таким чином, позивач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця за адресою: АДРЕСА_1 (Димитров), Донецька область, 85320, перебуває на податковому обліку в Красноармійській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області/а.с.13,75-87/. Зареєстрована в якості платника єдиного податку/а.с.12/.

Так, судом встановлено,що податковий борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн. утворився наступним чином.

30 вересня 2013 року Красноармійською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 17.09.2013 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 14.12.2009 року по 17.09.2013 року, за наслідками якої складено акт від 30 вересня 2013 року №345/17-3/ /а.с.18-49/.

З урахуванням висновків акту фактичної перевірки Красноармійською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 15.10.2013 року № форми «Р», яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з єдиного податку у розмірі 7206,88грн., з яких 5765,5грн. за основним платежем, 1441,38грн. за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с.56/;

- від 15.10.2013 року № форми «С», яким ОСОБА_2 за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» визначено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 13700грн. /а.с.53/;

- від 15.10.2013 року № форми «Р», яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності у розмірі 6975,00грн., з яких 4650,00грн. сума за основним платежем, 2325,00грн. за штрафними(фінансовими) санкціями /а.с.54/;

- від 14.01.2014 року № форми «Р», яким ОСОБА_2 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 26820грн., з яких 17880грн. за основним платежем, 8940грн. за штрафними (фінансовими) санкціями /а.с.58/.

- на підставі самостійно поданої податкової декларації з єдиного податку №9 , відповідно до якої Ф-ОП ОСОБА_2 визначено податкове зобовязання з єдиного податку у розмірі 410,00грн. /а.с.14-15/.

До виниклих правовідносин, суд застосовує норми Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів-центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску його територіальні органи.

Пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідач, зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та відповідно до статей 15, 16 Податкового кодексу України є платником податків,сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків відповідно - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до приписів п.п.14. 1.157 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Вищевказані повідомлення-рішення від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року № оскаржені відповідачем в судовому порядку.

Так, Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 відкрито провадження по справі №805/13499/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 травня 2013 року №000171710, від 02 серпня 2013 року №, від 15 травня 2013 року №, від 15 травня 2013 року №.

05 лютого 2014 року Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/13499/13-а призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз /а.с.96-97/.

20 березня 2014 року Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження по адміністративній справі №805/2831/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року № /а.с.92/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2014 року зупинено провадження у справі №805/2831/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року № до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №805/13499/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 травня 2013 року №000171710, від 02 серпня 2013 року №, від 15 травня 2013 року №, від 15 травня 2013 року № /а.с.93-94/.

Відповідно до п.56.18. ст.56 Податкового кодексу України, визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3. ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого оскарження.

Суд звертає увагу, що процедура узгодження грошового (податкового) зобовязання співпадає з днем закінчення процедури адміністративного оскарження, однак, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, якщо податкове зобовязання не є узгодженим відповідно до положень Податкового кодексу України, воно не має наслідків для платника податків щодо відповідальності за його несплату. Більше того, у випадку, коли таке зобовязання є неузгодженим, воно не створює наслідків для визначення інших зобовязань, а рішення, яким воно визначається, не має юридичної сили для посилання на нього при перевірках даного платника податків чи його контрагентів.

Вказана позиція підтверджується, зокрема, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2015 року у справі №810/5745/14, де встановлюється, що посилання податкового органу в акті перевірки на акт іншої перевірки та податкове повідомлення-рішення є протиправним в силу того, що таке податкове повідомлення-рішення не вважається узгодженим. Так, судами встановлено, що «податкове повідомлення-рішення від 20.05.2014 №, станом на момент проведення перевірки 22.08.2014, не вважається узгодженим, оскільки рішення ГУ Міндоходів у Київській області від 31.07.2014 №1832/10/10-36-01-04/553 було відправлено лише 18.08.2014, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення на конверті». Таким чином, не дотримано порядок узгодження суми податкового зобовязання, передбачений ПКУ.

Встановлення факту неузгодження суми грошового зобовязання є підставою для визнання протиправною та скасування податкової вимоги, порядок та підстави надсилання якої передбачене ст.59 ПКУ. Аналогічні позиції містять ухвали ВАСУ від 15.07.2015 у справі №10/2652/14, від 11.08.2015 у справі №826/12596/14 тощо.

Тобто, зазначені податкові повідомлення-рішення, на підставі яких визначено контролюючим органом визначено суму податкового боргу відповідачу , не є узгодженими відповідно до вимог Податкового кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що податковий орган обґрунтовує свою позицію, посилаючись на лист Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року №7-10/81/16, яким останнього повідомлено про втрату адміністративної справи №805/2831/14 у звязку із захопленням адміністративних будівель суду. В своїх поясненнях позивач, також зазначив, що відповідно до повідомлення експертної установи, якій доручено проведення експертизи по справі №805/13499/13-а, доступу до вказаної справи не має у звязку із захопленням незаконними озброєними формуваннями Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз. Тому вважає податковий борг, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року № є узгодженим /а.с.151-152/.

Проте суд вважає, таку позицію позивача хибною з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку із проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Справа яку втрачено, з будь-яких підстав, через неможливість її отримання в порядку передбаченим законом, розглядається на підставі документів і матеріалів, наданими учасниками процесу. З урахуванням, наведеного після отримання позивачем листа Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року №7-10/81/16, податковий орган мав можливість перед зверненням до суду із даним позовом, звернутися із відповідним клопотанням про поновлення провадження по справі №805/2831/14 та надати відповідні матеріали для відновлення відповідної справи.

Така ж позиція , викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 03.11.2014 №1493/2/2/14-14.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що контролюючий орган передчасно звернувся за стягненням податкового боргу, який визначене на підставі податкових повідомлень - рішень від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 15.10.2013 року №, від 14.01.2014 року № та на час звернення до суду із даним позовом є не узгоджені. У звязку із чим суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Щодо суми податкового боргу з єдиного податку у розмірі 390,00 грн. суд зазначає наступне.

10 лютого 2014 року Ф-ОП ОСОБА_2 до податкового органу самостійно подано податкову декларацію з єдиного податку №9, якою визначено податкове зобовязання з єдиного податку у розмірі 410,00грн. /а.с.14-15/.

З урахуванням наявною переплати у розмірі 20 грн. податкове зобовязання, що самостійно визначено відповідачем, становить 390,00грн./а.с.70,118-126/.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання з єдиного податку у розмірі 390,00грн. самостійно визначена відповідачем, є узгодженою, проте не сплачена своєчасно відповідачем, то вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

03.12.2013 року контролюючим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу №22-15, яка була отримана ОСОБА_2 09.12.2013 року /а.с.68/. Дана вимога відповідачем не оскаржена, в судовому порядку не скасована.

Однак зазначені дії податкового органу не призвели до погашення податкового боргу і станом на дату звернення до суду податковий борг залишається відповідачем не сплаченим.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 16.1.4 п.16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність податкового боргу з єдиного податку у розмірі 390,00 грн., який є несплаченим станом на дату розгляду справи, у вязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у цій частині позову. У задоволенні іншої частини позову суд відмовляє.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 254, 257,263, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі податкового боргу з єдиного податку, з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, штрафних санкцій у сумі 56 752,61грн. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом по сплаті єдиного податку у розмірі 390,00грн.(триста девяносто гривень) на користь місцевого бюджету ( на р/р 0034, одержувач ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, , код платежу 18050400).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 23 листопада 2016 року.

Повний текст постанови складено та підписано 29 листопада 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення складання постанови у повному обсязі апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Троянова О.В.