Справа № 806/1743/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1743/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В., Степанов П.В. ,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби у зоні безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління УМВС в Житомирській області щодо не зарахування йому вислуги років в пільговому обчисленні та зобов"язати Управління МВС України в Житомирській області зарахувати йому до вислуги років в пільговому обсичленні час проходження служби у зоні безумовного (обов"язкового) та гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця, про що надати відповідні документи.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з метою врахування часу проходження служби у зонах безумовного (обов"язкового) та гарантованого відселення до вислуги років у пільговому обчисленні звертався до відповідача з письмовими заявами, на які отримав відмову. Вважає, такі дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області неправомірними, оскільки право на зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби у зонах у зонах безумовного (обов"язкового) та гарантованого відселення визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393. Тому, відсутність затвердженого переліку військових частин, підрозділів та установ, як того вимагає зазначена Постанова, не може звужувати обсягу наданого йому права або скасовувати таке право обчислення вислуги років.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що вислуга років позивача вже обрахована у пільговому порядку, а тому підстави для повторного розрахунку відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 20.08.2003 по 11.01.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого, а в подальшому - старшого оперуповноваженого СКР та СБНОН Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, який розташований на території зони гарантованого (добровільного) відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Наказом начальника УМВС України в Житомирській області №7 о/с від 11.02.2012 позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за п.65 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114.

У січні 2016 року позивач звертався до УМВС України в Житомирській області та Коростенського ВП НУНП в Житомирській області із письмовими заявами про зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні періоду проходження служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов"язкового) та гарантованого відселення, передбачених пунктами 2 і 3 ст.2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця, в чому йому було відмовлено.

Така відмова мотивована тим, що відповідно до Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 вислуга років зараховується на пільгових умовах згідно з переліками підрозділів та установ, затверджених Міністерством внутрішніх справ. Оскільки жодного наказу МВС, яким затверджувався б такий перелік підрозділів, що підпадають під дію зазначеної Постанови, немає, тому відсутні підстави для зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні часу проходження служби у зоні гарантованого відселення (а.с.12).

Вважаючи такі дії неправомірними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд виходить з наступного.

Підпунктом "в" пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" ( у редакції постанови відповідно до змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №747 від 19.09.1993 року) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця періоду служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (у відповідній редакції) згідно з переліками військових частин, підрозділів та установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Центральним управлінням служби безпеки, Головним управлінням командуючого Національною гвардією, Державним комітетом у справах охорони державного кордону України, Управління державної охорони.

Згідно додатку 1 до наказу Міністерства внутрішніх справ України №748 від 22.11.1993 року затверджено перелік населених пунктів віднесених до зон безумовного (обов"язкового) та гарантованого добровільного відселення згідно з Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року №17-Р, на території яких виконання службових обов"язків зараховується до строку вислуги років для призначення пенсій особовому складу органів внутрішніх справ, військ внутрішньої та конвойної охорони в пільговому обчисленні-один місяць за півтора місяця. Зокрема, до вказаного переліку входить м. Коростень, де проходив службу позивач.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу в Коростенському МВ УМВС України в Житомирській області, який розташовано в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.11,14-15).

Суд вважає, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні.

Посилання відповідача на відсутність затвердженого переліку військових частин, підрозділів та установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням служби безпеки України, Управління державної охорони не давало йому права для відмови позивачу в зарахуванні вислуги років в пільговому обчисленні. Суд вважає, що надання Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що МВС України визначаючи такі підрозділи та установи може звужувати обсяг наданого позивачу права, або скасовувати чи призупиняти таке право.

Таким чином дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення, передбаченої ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця є неправомірними.

Що стосується позовної вимоги про зобов"язання Управління МВС України в Житомирській області зарахувати йому до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби у зоні безумовного (обов"язкового) та гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця, про що надати відповідні документи, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу на посадах оперуповноваженого, а в подальшому - старшого оперуповноваженого СКР та СБНОН Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області, який розташований на території зони гарантованого (добровільного) відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи у період з 20.08.2003 по 11.01.2012 і саме цей період просить зарахувати йому до вислуги років у пільговому обчисленні.

Проте, при вирішенні даного спору в межах позовних вимог і підстав, якими позивач їх обґрунтовує, суд виходить з такого.

Питання обчислення вислуги років регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справі та членам їхніх сімей" (далі - Постанова № 393).

Відповідно до п.п. "в" п.3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

В матеріалах справи міститься розрахунок вислуги років на пенсію капітана міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області. (а.с.21).

З даного розрахунку вбачається, що позивачу час служби з 20.08.2003 по 26.07.2011 в Коростенському МВ УМВС України зараховано в пільговому обчисленні з коефіцієнтом 1,5, тобто один місяць служби за півтора місяця.

Разом з тим, згідно п.3 Постанови КМУ № 393 у разі наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного і того ж періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.

Таким чином, оскільки даний період вже зараховано в пільговому обчисленні, повторне застосування такої пільги не допускається, тому, суд у цій частині відмовляє у задоволенні позовної вимоги.

Водночас, з розрахунку вбачається, що час служби позивача в Коростенському МВ УМВС України в Житомирській області з 26.07.2011 по 11.01.2012 у пільговому обчисленні, як це передбачено пп."в" п.3 Постанови №393 - 1 місяць за 1,5 місяці не зараховано, з огляду на що, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення, передбаченої ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця.

Зобов"язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 26.07.2011 року по 11.01.2012 року у зоні гарантованого добровільного відселення, передбаченої ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця та видати відповідний розрахунок.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 29 листопада 2016 р.