Справа № 803/1562/16
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Справа № 803/1562/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2016 року між компанією SASCHA SP.Z O.O. (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт №1. На виконання умов даного контракту іноземним контрагентом позивачу, на умовах EXW -Гамбург, Німеччина, було поставлено причепи контейнеровози двохосні, які були у використанні, а саме: KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW7, маса нетто 2850 кг, по ціні 1100,00 Євро за одиницю; KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW8, маса нетто 2850 кг, по ціні 1100,00 Євро за одиницю; SCHMITZ GOTHA AFW18, 2008 р., VIN WSK6298, маса нетто 2800 кг, по ціні 1300,00 Євро за одиницю.

З метою митного оформлення вказаних товарів ФОП ОСОБА_1 подав до Волинської митниці ДФС митні декларації від 09.09.2016 року №205070000/2016/034064, №205070000/2016/034065, №205070000/2016/034066, однак позивачу було відмовлено в митному оформленні вказаних товарів за ціною договору та прийнято рішення коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2, а також видано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00284, №205070000/2016/00286, №205070000/2016/00287.

Позивач зазначає, що йому було відмовлено в митному оформленні вказаних товарів за ціною договору, оскільки документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. У звязку з цим йому було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: товарно-транспортну накладну; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації.

ФОП ОСОБА_1 вказує на те, що розбіжності в наданих документах полягають в тому, що ним помилково додано до двох митних декларацій копії проекту вищезазначеного контракту №1 від 01.09.2016 року, який не має юридичної сили, так як продавцем було запропоновано попередні ціни на товар, продаж по яким не відбувся. Виявлена митним органом розбіжність була спростована позивачем в заяві від 09.09.2016 року та доданим до неї контрактом №1 від 01.09.2016 року, де вказані в ньому вартості поставлених причепів відповідають в рахунку-фактурі №VF 1/09/16. Також позивач повідомляє, що даною заявою спростував розбіжності щодо умов поставки товару, а саме вказав на помилкове зазначення іноземним контрагентом в рахунку-фактурі №VF 1/09/16 умов поставки товару, які не відповідають контракту, про що додав копію листа цього контрагента. Незважаючи на викладені в заяві від 09.09.2016 року пояснення, митним органом безпідставно зазначено розбіжності в умовах поставки.

Крім того, митний орган в рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначив, що позивачем не надано в повному обсязі витребувані документи, а саме не надано товарно-транспортну накладну та виписку з бухгалтерської документації. Позивач наголошує на тому, що митним органом не було враховано, що перевезення товарів здійснювалося безпосередньо ФОП ОСОБА_1, а тому договір перевезення з будь-якими перевізниками не укладався. У звязку з цим і відсутня товарно-транспортна накладна.

Також позивач пояснює, що виписка з бухгалтерської документації по контрагенту SASCHA SP.Z O.O. не могла бути надана, оскільки згідно п.6.1 контракту та фактури оплата за товари здійснюється у спосіб 100% після оплати, про що було повідомлено Волинську митницю ДФС.

Окремо ФОП ОСОБА_1 вказує, що додатково митна вартість товару була підтверджена висновками експертного автотоварознавчого дослідження товарів від 12.09.2016 року.

На підставі наведеного позивач вважає оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки застосування відомостей митного органу щодо вартості товару є неправомірним, а декларантом надано всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товарів за ціною договору.

Враховуючи вищевикладене позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову (а.с.48-52) представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, а саме причепів бувших у використанні: марка KRONE; модель - AZW18 1 шт., 2007 року виготовлення, шасі - WKEAZW7; марка KRONE; модель - AZW18 1 шт., 2007 року виготовлення, шасі - WKEAZW8; марка SCHMITZ GOTHA; модель - AFW18 1 шт., 2008 року виготовлення, шасі - WSK6298 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було відповідно подані митні декларації від 09.09.2016 року №205070000/2016/034065, №205070000/2016/034064, №205070000/2016/034066.

Однак, представник відповідача вказує, що подані декларантом документи для підтвердження заявлених митних вартостей цих товарів містять розбіжності та неточності, а саме: невідповідність вартості та умовах поставки зазначених товарів у ранках-фактурах та контракті №1 від 01.09.2016 року; відповідно до п.4.1 цього контракту датою поставки є відбиток печатки прикордонної служби країни покупця на транспортній накладній, проте такого документа до митного оформлення декларантом не надано; згідно п.1 контракту вказані численні пошкодження за період експлуатації причепа. У звязку з цим подані декларантом документи унеможливлювали визнання митницею заявленої декларантом митної вартості.

Представник відповідача вважає поданий разом з митними деклараціями контракт від 01.09.2016 року №1 таким, що містить усі необхідні реквізити, а його аналіз вказує на те, що він не є проектом, адже підписаний сторонами, має відбитки печаток сторін договору, а також зареєстрований за №1 із зазначенням дати підписання 01.09.2016 року.

Розбіжності в умовах поставки не давали можливості пересвідчитись у правильності визначення митних вартостей товарів та включення до них у повному обсязі усіх складових.

Представник митниці звертає увагу на те, що аналіз митних декларацій, поданих декларантом з метою митного оформлення товарів, а саме граф 44 «Додаткова інформація. Подані документи. Сертифікати і дозволи», вказує на те, що жодних заяв та повідомлень про виявлені у документах помилки, які стосуються умов транспортування товару, декларантом додано не було.

Також Волинська митниця ДФС зазначає, що декларантом не було включено до митних вартостей такої обовязкової складової митної вартості як витрати на навантаження.

У звязку з виявленими розбіжностями в поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення документах посадовою особою Волинської митниці ДФС здійснено записи в графах декларацій митної вартості «Для відміток митного органу» про необхідність надання додаткових документів: товарно-транспортні накладні; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією; виписки з бухгалтерської документації.

Представник відповідача звертає увагу на те, що декларантом не було надано витребувані митницею документи у повному обсязі, а саме не надано товарно-транспортну накладну та виписку з бухгалтерської документації. Водночас декларант надав висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, відповідно до яких експерт розраховував ринкову вартість товару на основі сайтів мережі Інтернет, проте дані посилання не відповідають марці та моделі, вантажопідйомності та надані по недостатньо відомих марках, а тому такі висновки митниця прийняла до уваги виключно як джерело довідкової інформації, які носять консультаційний характер та не можуть бути використані для підтвердження вартості на вищевказані товари.

У звязку з вищевикладеними розбіжностями в поданих декларантом документах, та надання витребуваних документів не в повному обсязі, а також неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, Волинська митниця ДФС визначила митну вартість товарів за резервним методом та прийняла оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2. В результаті цього позивач скористався правом на випуск товару у вільний обіг в порядку, передбаченому ч.7 ст.55 Митного кодексу України (далі МК України) шляхом надання гарантійних зобовязань відповідно до розділу X МК України та подав митні декларації від 16.09.2016 року №205070000/2016/035121, №205070000/2016/035120, №205070000/2016/035122. При цьому, представник відповідача вказує, що жодних додаткових документів для підтвердження заявлених митних вартостей товарів під час дії гарантійних зобовязань декларантом подано не було.

На підставі наведеного представник Волинської митниці ДФС вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2. прийняті у повній відповідності до приписів чинного законодавства України, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2016 року між компанією SASCHA SP.Z O.O. (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт №1 (а.с.11), відповідно до п.1.1 якого продавець продає, покупець купляє причепи контейнеровози двохосні, які були у використанні, а саме: KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW7, маса нетто 2850 кг, по ціні 1100,00 Євро за одиницю; KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW8, маса нетто 2850 кг, по ціні 1100,00 Євро за одиницю; SCHMITZ GOTHA AFW18, 2008 р., VIN WSK6298, маса нетто 2800 кг, по ціні 1300,00 Євро за одиницю.

Загальна сума контракту складає 3500,00 Євро (п.1.2 контракту). Відповідно до п.2.1 контракту поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс 2010, EXW Гамбург, Німеччина.

09.09.2016 року для митного оформлення вказаного товару позивачем було подано на митний пост Луцьк Волинської митниці ДФС митні декларації від 09.09.2016 року №205070000/2016/034064, №205070000/2016/034065, №205070000/2016/034066 (а.с.15, 19, 23) та документи, що підтверджують заявлену митну вартість, про що зазначено в графах 44 митних декларацій.

В графах 12, 45 митних декларацій позивачем було вказано митну вартість товару, визначену за ціною контракту, а також враховано витрати на транспортування товару відповідно до калькуляції до довідки про транспортні витрати вих. №09/09/16 від 09.09.2016 року (а.с.163).

Відповідно до графи 42 митної декларації №205070000/2016/034064 вказана ціна товару становить 1100,00 Євро, митної декларації №205070000/2016/034065 1100,00 Євро, митної декларації №205070000/2016/034066 1300,00 Євро.

13.09.2016 року Волинською митницею ДФС позивачу було відмовлено у митному оформленні товару за заявленими ним митних вартостей товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2 (а.с.16, 20, 24), а також видано картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070000/2016/00287, №205070000/2016/00284, №205070000/2016/00286 (а.с.17, 21, 25).

Згідно з графами 30 рішень про коригування митної вартості товару від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2 митним органом було визначено вартість за одиниці вищенаведених товарів відповідно в розмірі 2877,00 Євро, 2877,00 Євро та 3339,00 Євро.

У графах 33 оскаржуваних рішень було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана у звязку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявлених митних вартостей, а саме: товарно-транспортну накладну; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації.

На виконання зазначеного позивачем було надано митному органу висновки від 12.09.2016 року №268/1, №269/1, №270/1 експертного автотоварознавчого дослідження задекларованих позивачем причепів (а.с.27-30), а також подано заяву з додатками від 09.09.2016 року (а.с.31), в якій декларант пояснив розбіжності в поданих документах, а також неможливість подання інших додаткових документів.

Однак, митний орган в оскаржуваних рішеннях вказує, що декларантом не було надано витребувані митницею документи в повному обсязі, а саме не подано товарно-транспортну накладну та виписку з бухгалтерської документації.

Крім того, надані позивачем експертні висновки прийняті митницею виключно як джерела довідкової інформації, що носять консультаційний характер, а тому митний орган не взяв їх до уваги для підтвердження вартості вищевказаних товарів. Так, Волинська митниця ДФС у рішеннях про коригування митної вартості товарів вказала, що судовий експерт у наданих висновках розраховує ринкову вартість на основі сайтів мережі Інтернет, проте дані посилання не відповідають марці та моделі, вантажопідйомності та подані по недостатньо відомих марках.

У звязку з вищевикладеним та неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість вищевказаних товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу (ст.33 МК України), а саме за митними деклараціями №204050003/2016/013137 від 29.08.2016 року №204050003/2016/008091 від 22.08.2016 року, №205060001/2016/007404 від 04.07.2016 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень, з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року №4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої девятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 МК України).

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару за основним методом (за ціною контракту) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що в рахунку-фактурі №VF/1/09/16 від 01.09.2016 року (а.с.12) вартість причепа KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW8 становить 1100,00 Євро, причепа KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW7 - 1100,00 Євро, причепа - SCHMITZ GOTHA AFW18, 2008 р., VIN WSK6298 1300,00 Євро, однак вартість вказаних причепів згідно п.1.1 наданого контракту №1 від 01.09.2016 року становить відповідно 1200,00 Євро, 1200,00 Євро та 1400,00 Євро (а.с.170). Крім того, в згаданій рахунку-фактурі умови поставки FCA Hamburg, а в п.2.1 контракту EXW Гамбург.

Митницею вказано на некоректне тлумачення умов поставки відповідно до Інкотермс 2010. Термін EXW (вказане місце) означає поставку зі складу продавця, тобто до митної вартості додаються витрати на навантаження (в даному випадку приєднання тягача до причепів, страхування або інші послуги з навантаження-розвантаження). Термін FCA (вказане місце) означає, що продавець бере на себе зобовязання поставити товар у певне місце за свій рахунок, тобто до ціни продажу будуть включені транспортні та страхові послуги).

Суд погоджується з відповідачем про те, що подані декларантом документи містили вказані розбіжності щодо ціни та умов поставки товарів, а тому декларанту цілком обґрунтовано було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості. Однак, суд вважає, що позивач наведені розбіжності усунув під час подання додаткових документів.

Відповідно до п.1.1 наданого декларантом контракту №1 від 01.09.2016 року вартість причепа KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW8 становить 1200,00 Євро, KRONE AZW18, 2007 р., VIN WKEAZW7 - 1200,00 Євро, причепа - SCHMITZ GOTHA AFW18, 2008 р., VIN WSK6298 1400,00 Євро, при цьому відповідно до п.1.2 цього контракту загальна сума контракту складає 3500,00 Євро (а.с.170), що не відповідає сумі вартості вказаних причепів. Суд вважає зазначені невідповідності опискою в контракті №1 від 01.09.2016 року.

На усунення цих розбіжностей позивач подав до митного органу заяву від 09.09.2016 року (а.с.31), до якої додав копію контракту №1 від 01.09.2016 року в новій редакції (а.с.11), яка передбачена додатком №1 до контракту №1 від 01.09.2016 року (а.с.35), де вартість задекларованих причепів співпадає з вартістю, вказаною у рахунку-фактурі №VF/1/09/16 від 01.09.2016 року та співпадає із загальною сумою контракту.

Також у вказаній заяві ФОП ОСОБА_1 повідомив митний орган про помилкове зазначення у рахунку-фактурі №VF/1/09/16 від 01.09.2016 року умови поставки FCA Гамбург, хоча правильною умовою поставки згідно п.2.1 контракту №1 від 01.09.2016 року є EXW Гамбург. На підтвердження цього позивачем було надано митниці копію листа-пояснення компанії SASCHA SP.Z O.O. (продавця) від 09.09.2016 року (а.с.32).

Крім того, з листа компанії SASCHA SP.Z O.O. від 14.09.2016 року (а.с.33) слідує, що плата за завантаження товару з ФОП ОСОБА_1 не стягувалась і намірів в подальшому вимагати оплату послуг, які не надавалися продавець не має, оскільки завантаження було проведено самостійно покупцем.

В оскаржуваних рішеннях митним органом позивачу було запропоновано надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. В результаті цього ФОП ОСОБА_1 надав висновки судового експерта ОСОБА_4 експертного автотоварознавчого дослідження придбаних причепів від 12.09.2016 року №268/1, №269/1, №270/1 (а.с.27-30), які підтверджують заявлену декларантом їх ринкову вартість. Також позивачем було надано копію роздруківки від 09.09.2016 року з сайту mobile.de про вартість транспортного засобу без ушкоджень з аналогічними технічними характеристиками, 2007 року випуску.

Також декларанту було запропоновано надати товарно-транспортну накладну та виписку з бухгалтерської документації.

Частиною 3 ст.53 МК України визначений перелік додаткових документів, які може витребувати контролюючий орган, що містить, серед інших документів, виписку з бухгалтерської документації.

Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Водночас Митним кодексом України визначено, що подання бухгалтерської документації у всіх випадках, передбачених ст.53 МК України, здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою за наявності.

На вимогу надати виписку з бухгалтерської документації позивач повідомив в заяві від 09.09.2016 року Волинську митницю ДФС про те, що згідно умов поставки контракту (пункт 6.1) оплата за поставлений товар відбувається у формі банківського переказу 100% після оплата та згідно рахунку-фактури №VF/1/09/16 від 01.09.2016 року спосіб оплати перерахунок в Євро в термін 240 днів, а тому позивачем не було надано банківських документів про оплату за вказані товари, яких не існувало під час розмитнення товарів. Крім того, позивачем було надано митниці витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про види його підприємницької діяльності, яким підтверджено, що він займається багатьма видами діяльності, одним з яких є 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що декларантом разом з митною декларацією не надано жодної бухгалтерської виписки, яка б засвідчувала підприємницьку діяльність позивача, однак суд зазначає, що митним органом не конкретизовано які саме та на підтвердження яких господарських операцій потрібно надати бухгалтерські виписки. Крім того, суд вважає, що перерахування позивачем коштів на Волинську митницю ФДС за розмитнення товарів із зазначенням його банківських реквізитів підтверджують рух коштів позивача як субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п.5.1 контракту №1 від 01.09.2016 року передбачено, що поставка товару проводиться на основі фактури ВАТ продавця.

Статтею 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року передбачено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

В заяві від 09.09.2016 року ФОП ОСОБА_1 повідомив митницю про те, що договір з перевізником про перевезення придбаних товарів не укладав, оскільки самостійно здійснював транспортування товару, а тому не може надати товарно-транспортної накладної, якої не існує. У звязку з цим також відсутній відбиток печатки прикордонної станції (служби) країни покупця на транспортній накладній, що було передбачено п.4.1 контракту №1 від 01.09.2016 року. Крім того, додатком №1 від 12.09.2016 року до цього контракту даний пункт договору був змінений та викладений в наступній редакції: «Датою поставки вважати дату штемпеля митної служби Покупця під час вїзду на територію Покупця на ОСОБА_5 або на інших супроводжуючих вантаж документах». Також викладено в новій редакції п.5.1 зазначеного контракту, згідно якого товар вважається поставлений Продавцем і прийнятий Покупцем: на підставі рахунку-фактури Продавця, яка засвідчена підписом Покупця чи його представником (а.с.36).

Суд зазначає, що до складу митної вартості позивачем включено витрати на транспортування ним особисто придбаних причепів автомобілем НОМЕР_1, н/причепом АС8976ХХ, про що свідчить калькуляція до довідки про транспортні витрати вих. №09/09/16 від 09.09.2016 року (а.с.163), яка була надана митному органу.

За таких обставин суд вважає, що висновок Волинської митниці ДФС в оскаржуваних рішеннях про ненадання декларантом товарно-транспортної накладної та виписки з бухгалтерської документації є безпідставним.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що на момент прийняття рішень про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2 позивач вищенаведені розбіжності в поданих документах усунув та підтвердив наявними в нього документами заявлену митну вартість імпортованих товарів за ціною договору (контракту), тобто за першим методом, а тому Волинська митниця ДФС протиправно здійснила коригування митної вартості товарів та визначила митну вартість за резервним методом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2 є протиправними та підлягають скасуванню, а адміністративний позов - до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 4134,00 грн., сплачений платіжними дорученнями №192, №193, №194 від 18.10.2016 року (а.с.2-3).

Керуючись статтями 160 ч.3, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.09.2016 року №205000011/2016/000043/2, №205000011/2016/000042/2, №205000011/2016/000044/2.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 4134,00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 27 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук