Справа № 802/1645/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 листопада 2016 р. Справа № 802/1645/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві в особі начальника управління Воробйова Олексія Володимировича, Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренко Олександр Сергійович про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві в особі начальника управління Воробйова Олексія Володимировича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренко Олександр Сергійович про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.02.2016 року він отримав постанову Державного виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року.

22.02.2016 року позивач звернувся до Державного виконавця із заявою в якій просив повідомити підставу відкриття виконавчого провадження № 49994413 у м. Києві та надіслати на електронну пошту копію вказаного виконавчого провадження.

12.09.2016 року ОСОБА_1 отримав лист Державного виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича від 09.08.2016 року № 3/583 у якому, на його думку, не надано обґрунтованої відповідь на його звернення від 22.02.2016 року.

Крім того, як зазначає позивач, у постанові від 02.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 49994413 Державним виконавцем не зазначено ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

В зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо надання неналежної відповіді його звернення;

визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не направлення на електронну адресу постанови про відкриття виконавчого провадження;

визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження;

зобов`язати Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві надати ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження № 49994413;

зобов`язати начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича створити дисциплінарну комісію для розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича;

встановити термін виконання постанови (рішення) суду та контроль за ним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та посилаючись на обставини, викладенні у позовній заяві, та пояснення, наданні під час судового розгляду справи, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 16.11.2016 року залучено до участі у справі Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві як другого відповідача.

Представник Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві також в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча, як слідує з матеріалів справи, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренко Олександр Сергійович в судове засідання не з`явився. 02.11.2016 року до суду надійшли письмові заперечення державного виконавця (Вхід. № 23826) в яких він зазначає, що 09.08.2016 року направлено повторно рекомендованим листом з повідомленням відповідь на звернення позивача від 22.02.2016 року, якою роз`яснено права сторін на ознайомлення з матеріалами та документами виконавчого провадження, а також повідомлено дні та години прийому державними виконавцями. При цьому, в даних письмових запереченнях державний виконавець вказує на те, що законом не передбачено можливості за письмовим зверненням боржника надсилати електронною поштою копії матеріалів виконавчого провадження. Також, посилається на те, що оскільки у заяві відповідача від 22.02.2016 року не було зазначено про наявність або відсутність ідентифікатору доступу, йому не було відомо про його відсутність у постанові про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, в запереченнях до адміністративного позову державний виконавець просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 122 та ч. 4 ст. 128 КАС України, вирішив здійснити розгляд справи за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями третьої особи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що 02.02.2016 року Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренком Олександром Сергійовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 49994413 з примусового виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 802/1494/14-а, виданого 13.08.2014 року, у якому в якості боржника визначено ОСОБА_1.

22.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича із заявою, у якій просив повідомити підставу відкриття виконавчого провадження № 49994413 у м. Києві та надіслати на його електронну пошту копію вказаного виконавчого провадження.

Не отримавши відповіді, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому просив суд зобов'язати Державного виконавця Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра Сергійовича надати відповідь на його звернення від 22 лютого 2016 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2016 року, прийнятої за наслідками розгляду адміністративної справи № 802/858/16-а, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Державного виконавця Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра Сергійовича надати відповідь на звернення від 22 лютого 2016 року.

12.09.2016 року ОСОБА_1 отримав лист Державного виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича від 09.08.2016 року № 3/583 з роз`ясненнями прав сторін на ознайомлення з матеріалами та документами виконавчого провадження, а також, з повідомленням днів та годин прийому державними виконавцями.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян", який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч. 3 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ч. 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян").

Отже, чинним законодавством закріплений прямий обов'язок органів державної влади, місцевого самоврядування та їх посадових осіб, керівників та посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян надати належну обґрунтовану відповідь на звернення громадян.

Обов'язку надання відповіді кореспондує право громадянина одержати письмову відповідь за результати розгляду заяви чи скарги. Таке право закріплене ст. 18 Закону України "Про звернення громадян".

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

При цьому, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 22.02.2016 року звернувся до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича з заявою, у якій просив повідомити підстави відкриття виконавчого провадження № 49994413 саме у місті Києві, з огляду на те, що сам він проживає у місті Вінниці.

В той же час, як слідує із відповіді Державного виконавця, наданої листом від 09.08.2016 року № 3/583, останній роз`яснив позивачу права сторін виконавчого провадження та зазначив, що з матеріалами виконавчими провадження можна ознайомитись на прийомі у державного виконавця.

Тобто, Державним виконавцем не надано належної відповіді на зазначені у зверненні позивача питання.

Разом з тим, як слідує з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця щодо не надання обґрунтованої відповіді на його звернення.

Однак, як вище встановлено судом, в даному випадку, не мала місце бездіяльність Державного виконавця, оскільки останнім вчиняли активні дії щодо надання відповіді на звернення.

В той же час, у своєму листі від 09.08.2016 року № 3/583, Державний виконавець знехтував правами позивача щодо надання належної відповіді та лише процитував норми Закону України «Про виконавче провадження».

А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога в цій частині підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо надання неналежної відповіді від 09.08.2016 року № 3/583 на звернення ОСОБА_1 від 22.02.2016 року.

Що стосується позовної вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не направлення на електронну адресу, зазначену у заяві ОСОБА_1 від 22.02.2016 року, постанови про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року, то вона підлягає задоволенню.

Так, в ч. 3 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за письмовою заявою учасників виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Відповідно п. 3.19 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, надсилання документів виконавчого провадження здійснюється згідно з положеннями статті 31 Закону. За письмовою заявою учасника виконавчого провадження інформаційні повідомлення щодо складання документів виконавчого провадження можуть надсилатися йому каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, смс-повідомленням. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв'язку або електронною поштою, вважаються врученими за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного зв'язку або електронною поштою (п. 3.20 Інструкції).

З аналізу норм даних нормативно-правових актів слідує, що на державного виконавця покладено обов'язок надсилання копій документів виконавчого провадження електронною поштою у разі зазначення про це у письмовій заяві сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що позивач зазначав про направлення йому на електронну пошту постанови про відкриття виконавчого провадження від № 49994413 від 02.02.2016 року у своєму зверненні від 22.02.2016 року на ім`я Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича, однак ним цього зроблено не було.

Вказане свідчить про те, що Державним виконавцем не виконано обов`язку, покладеного на нього положеннями ч. 3 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та прийнятої на виконання її норм Інструкції з організації примусового виконання рішень.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також підлягає задоволенню вимога позивача в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр).

Ведення Єдиного реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації здійснюються відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за № 388/7709 (із змінами) (п.п. 1.12.4 п. 1.12 Інструкції).

З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру у постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження роз'яснюється право доступу до зазначеної інформації, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання (п.п. 1.12.5 п. 1.12 Інструкції).

Наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2013 року № 43/5 затверджено Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, п. 5.1 якого встановлено, що Право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру.

З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Як встановлено судом, в постанові про відкриття виконавчого провадження від № 49994413 від 02.02.2016 року Державним виконавцем не указано ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження.

При цьому, Державний виконавець у своїх письмових запереченнях погоджується з тим, що ним, в постанові про відкриття виконавчого провадження від № 49994413 від 02.02.2016 року, не було зазначено ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльності Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року Державний виконавець не зазначив ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження, суд вважає, що з метою захисту порушеного права позивача, його наступна позовна вимога також підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати ОСОБА_1 ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження № 49994413.

В той же час, судом не встановлено правових підстав для задоволення позову в частині позовних вимог щодо зобов`язання начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича створити дисциплінарну комісію для розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державну службу", на норми якого посилається позивач, керівник державної служби приймає у межах наданих повноважень рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В".

Частиною першою статті 69 Закону України «Про державну службу» передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

При цьому, в частині другі даної статті Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

З аналізу вказаних норм Закону України "Про державну службу" слідує, що правом утворювати дисциплінарні комісії для визначення ступення вини, характеру і тяжкості вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку наділений саме керівник державної служби у відповідному державному органі.

Разом з тим, суд не може підміняти інший орган державної влади чи його посадової особи та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до їх компетенції.

Тобто, навіть з урахуванням встановлених під час судового розгляду справи порушень з боку Державного виконавця, які проявились у його бездіяльності, правом щодо створення дисциплінарної комісії для визначення ступення вказаних порушень наділений лише керівник Державного виконавця.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання начальника Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича створити дисциплінарну комісію для розгляду питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича задоволенню не підлягають.

Окрім того, позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд встановити термін виконання постанови (рішення) суду та контроль за ним.

Визначаючись щодо вказаної вимоги, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до змісту ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про встановлення терміну виконання постанови (рішення) суду та контролю за ним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачами повністю не доведено правомірності своїх дій, відтак частково позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо надання неналежної відповіді від 09.08.2016 року № 3/583 на звернення ОСОБА_1 від 22.02.2016 року.

Визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не направлення на електронну адресу, зазначену у заяві ОСОБА_1 від 22.02.2016 року, постанови про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року.

Визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського РУЮ у м. Києві Бондаренка Олександра Сергійовича щодо не зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження № 49994413 від 02.02.2016 року ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

Зобов`язати Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати ОСОБА_1 ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження № 49994413.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович