Справа № 522/14820/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/784/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання -Ткаченко О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 11.08.2016 року звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що в січні 2016 року звернувся до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачу у власність позивачу земельної ділянки орієнтовною площею до 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу. У встановлені строки відповідачем клопотання не розглянуто, що зумовило звернення позивача до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В письмових запереченнях зазначив, що рішенням Одеської міської ради від 16.03.2016 року №464-VII «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тож відсутні правові підстави для звернення до суду та задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що клопотання позивача розглянуто та прийнято відповідне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2016 року позивач надіслав на адресу Одеської міської ради клопотання про виділення йому земельної ділянки орієнтовною площею до 0,01 га для будівництва індивідуального гаражу.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання врегулювання земельних відносин.

Згідно п. а ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ч.ч. 6,7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

На виконання зазначених вимог законодавства Одеською міською радою на пленарному засіданні було розглянуто клопотання позивача та 16.03.2016 року прийнято рішення №464-VII «Про надання дозволів громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», згідно з п. 3 якого позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (додаток 2) на підставі невідповідності поданих документів ст. 118 Земельного кодексу України, а саме відсутність графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд зазначає, що згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Аналогічну правову позицію висловив і Вищий адміністративний суд України в справі №686/13230/13-а та Конституційний Суд України, зокрема, в рішенні № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України та в рішенні № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту вказаних рішень Конституційного Суду України випливає, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Також, враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача, щоб в подальшому суд мав можливість реалізувати свою правозахисну функцію

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки Одеською міською радою з дотриманням вимог законодавства розглянуто клопотання позивача та прийнято відповідне рішення, відсутнє і порушення прав та інтересів останнього, що є безумовною підставою для судового захисту, а відтак, відсутні і правові підстави для задоволення позивних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя А.В. Тарасов

15.11.2016