Справа № 303/5811/16-а
Суддя: Монич В. О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/5811/16-а
ряд. стат. звіту - №87
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Монич В.О.

при секретарі Глеба Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського об"єднаного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області про визнання дій Мукачівського об"єднаного УПФ України щодо перерахунку та виплати пенсії протиправними та зобов"язання здійснити певні дії.

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2000 року по даний час позивач, як одержувач пенсії перебуває на обліку в органах Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду Закарпатської області та отримує пенсію, обчислену відповідно до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, із змінами, внесеними згідно з Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, яка була призначена йому довічно в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку. Вказана пенсія періодично перераховувалася у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам органів прокуратури у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку на підставі ст.50-1 даного Закону України «Про прокуратуру». Реалізовуючи своє право на перерахунок пенсії позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури та просив провести перерахунок призначеної пенсії відповідно до нового посадового окладу згідно доданої довідки, так як пенсія була призначена і виплачувалась йому на підставі ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 05.11.1991 №1789-XII, тобто ще до внесення відповідних законодавчих змін. Однак, відповідач листом №104-М/09-32 від 11.08.2016 року повідомив, що підстав для перерахунку розміру пенсії відповідно до наданої довідки про заробітну плату немає. Позивач вважає, що зазначені відповідачем підстави для відмови у перерахуванні пенсії є незаконними, оскільки суперечать вимогам Конституції України та чинному законодавству. Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв протиправно, тому позивач просить визнати дії Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову йому у перерахунку пенсії за вислугу років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року неправомірними; зобов'язати Мукачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснювати без обмежень у часі виплати пенсії йому за вислугу років у відповідності до вимог ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» у редакції від 05.11.1991 за №1789-XII у розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Закарпатської 24.06.2016 за №167-вих16 без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01.01.2016; стягнути з Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області на його користь сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги пітдримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі, подане до суду заперечення підтримав.

Вивчивши та перевіривши матеріали справи наявними у ній доказами, су, приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15 серпня 2000 року перебуває на обліку в органах Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду Закарпатської області.

09 серпня 2016 року позивач - ОСОБА_1, звернувся до Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про проведення перерахунку пенсії.

Згідно довідки №167-вих16 від 24 червня 2016 року прокуратури Закарпатської області, виданої ОСОБА_1 в тому, що він працював в прокуратурі Закарпатської області на посаді заступника прокурора м. Мукачеве Закарпатської області та його заробітна плата станом на 01 грудня 2015 року становила б - 5 692 грн. 55 коп. (а.с.7).

Відповідач - Мукачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області листом №104-М/09-32 від 11.08.2016 року повідомив, що відсутні підстави для перерахунку пенсії (а.с.8).

Відповідно до вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожний повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч. 17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахуно призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії,

Згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року, перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачеві пенсії, тобто, 90 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Положеннями статті 22 Конституції України, передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1- підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551,21 грн.

Керуючись ст. ст. 58, 116 Конституції України, статтями 2, 6-14, 17, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ЗУ "Про прокуратуру", суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії - задоволити.

Визнати дії Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області при прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії - неправомірними.

Зобов'язати Мукачівське об'єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області провести перерахунок та здійснити без обмежень у часі виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції 05 листопада 1991 року за № 1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданої прокуратурою Закарпатської області від 24 червня 2016 року за №167 вих.2016 без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року за №1013 та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01 грудня 2015 року.

Стягнути з Мукачівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області, місце знаходження: м.Мукачево, вул.Миру, 151 "ж", Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 - 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення в Львівський апеляційний адміністративний суд через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий В.О.Монич