Справа № 803/1599/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Справа № 803/1599/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю представника відповідача Молчанової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області (далі - Територіальний сервісний центр 0742) про визнання дій щодо відмови у реєстрації вантажного автомобіля «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 протиправними та зобов'язання зареєструвати вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 24.10.2016 придбала у ТзОВ «Обеста» вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та для його реєстрації звернувся до Територіального сервісного центру 0742, який відмовив у проведенні вказаної процедури у зв'язку із ненаданням належного сертифікату відповідності транспортного засобу.

Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки позивач надав сертифікат відповідності автомобіля з терміном дії до 21.10.2017, який не скасований та є чинним, а відповідач не наділений повноваженнями встановлювати дійсність сертифікатів на транспортні засоби.

З огляду на викладене, просила просить визнати протиправними дії щодо відмови у реєстрації вантажного автомобіля «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та зобов'язати зареєструвати вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Від позивача 14.11.2016 року за вх. №14452/16 надійшло до суду письмове клопотання в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача, в поданих до суду письмових запереченнях від 11.11.2016 року та в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання 24.10.2016 транспортного засобу марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 позивачкою у ТзОВ «Обеста», проте їй при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, необхідно було подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури. Виходячи з цього, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 24.10.2016 між ТзОВ «Обеста» (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №РН-0001572, згідно з яким продавець передає, а покупець приймає та оплачує товар, а саме транспортний засіб марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який був переданий позивачці за актом прийому-передачі від 24.10.2016 та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 24.10.2016 №7274/16/000233.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України ТзОВ «Обеста» через Волинську митницю ДФС згідно з вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) №205060001/2016/001303 від 24.03.2016. При цьому, згідно із графою 44 вказаної ВМД до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за №UA1.174.0010190-16, виданий Малим приватним підприємством «Карті» з терміном дії з 22.03.2016 року до 21.03.2017 року.

25.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому на підставі договору купівлі-продажу №РН-0001572 автомобіля марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, додавши пакет документів, в т. ч. сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за №UA1.174.0010190-16, виданий Малим приватним підприємством «Карті» з терміном дії з 22.03.2016 року до 21.03.2017 року.

Листом від 25.10.2016 року за №31/3/2-2801 Територіальний сервісний центр 0742 повідомив позивача, що лише у разі надання повного пакету документів, а саме сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, відповідач здійснить реєстрацію транспортного засобу.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі дій щодо відмови у реєстрації транспортного засобу, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, четвертою, дев'ятою статті 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3353-ХІІ) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок № 1388), цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 3 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із пунктом 7 зазначеного Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як передбачено пунктом 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності).

За приписами пункту 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Абзацом третім пункту 28 цього ж Порядку визначено, що транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб'єктами господарювання, діяльність яких пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, і придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або їх копій, що скріплюються особистою номерною печаткою працівника органу доходів і зборів та печаткою такого органу.

Таким чином, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, на підставі митних декларацій, а також сертифікату відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката, якими підтверджується відповідність конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому автомобіля марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, подавши серед іншого документ, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу (договір купівлі-продажу №РН-0001572 від 24.10.2016 року). При цьому, у письмових запереченнях представника відповідача зазначено, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання 24.10.2016 року транспортного засобу марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 громадянкою ОСОБА_2 у ТзОВ «Обеста».

З листа Територіального сервісного центру 0742 від 25.10.2016 року за №31/3/2-2801 вбачається, що єдиною підставою у фактичній відмові в проведенні державної реєстрації зазначеного транспортного засобу стало те, що позивач не подав сертифікат відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.

Проте, суд не погоджується з правомірністю дій відповідача щодо відмови в проведенні державної реєстрації транспортного засобу із зазначеної вище підстави, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 29 Закону №3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до частини першої статті 31 цього ж Закону транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

За приписами підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 (з наступними змінами та доповненнями, далі - Постанова КМУ № 738) пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Вказану правову норму необхідно розуміти так, що як пропуск транспортного засобу на митну територію України з метою вільного обігу (який здійснюють посадові особи митниць ДФС), так і перша державна реєстрація транспортного засобу (яку проводять посадові особи сервісних центрів МВС) здійснюється за наявності одного і того ж сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України через Волинську митницю ДФС згідно з ВМД №205060001/2016/001303 від 24.03.2016 року, у графі 44 якої вказано, що до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі за №UA1.174.0010190-16, виданий Малим приватним підприємством «Карті» з терміном дії з 22.03.2016 року до 21.03.2017 року.

Цей же сертифікат відповідності був поданий позивачем до Територіального сервісного центру 0742 разом із заявою від 25.10.2016 року про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, проте не був взятий до уваги відповідачем.

На думку суду, оскільки пропуск транспортного засобу марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України був проведений посадовими особами Волинської митниці ДФС за наявності сертифіката відповідності, виданого Малим приватним підприємством «Карті» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за №UA1.174.0010190-16, тому у відповідача не було правових підстав відмовляти у проведенні державної реєстрації вказаного транспортного засобу за наявності того ж сертифікату відповідності.

Суд не бере до уваги правову позицію представника відповідача про те, що для державної реєстрації транспортного засобу позивачу необхідно було подати виключно сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, та що сервісні центри МВС не можуть приймати сертифікати відповідності, видані в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року, з таких мотивів.

Як вбачається із преамбули Постанови КМУ №738, вона прийнята з метою виконання Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року, адаптації законодавства України у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу та до законодавчого врегулювання.

Згідно із підпунктами 2, 3 пункту 1 Постанови КМУ №738 сертифікат типу транспортного засобу або обладнання, конструкція яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, видається визначеними Міністерством інфраструктури органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства і нотифікованими Організацією Об'єднаних Націй згідно з Угодою про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - уповноважені органи). Сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Відповідними наказами Міністерства інфраструктури було визначено перелік органів із сертифікації, які мають право видавати сертифікати відповідності відповідно до Постанови КМУ №738, до якого Мале приватне підприємство «Карті» не віднесене.

Разом з тим, після прийняття 09.06.2011 Постанови КМУ № 738 та до 31.12.2015 державна реєстрація транспортних засобів в органах ДАІ та сервісних центрах МВС здійснювалася за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

На думку суду, відсутні правові підстави стверджувати про те, що у зв'язку із набранням 01.01.2016 року чинності Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності від 15.01.2015 року №124-VIII в частині внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10.05.1993 року №46-93 (якими виключені положення стосовно обов'язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів) проведення першої державної реєстрації транспортних засобів з 01.01.2016 року не може здійснюватися за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, оскільки жоден нормативно-правовий акт не позбавив права органів з сертифікації державної системи сертифікації УкрСЕПРО видавати сертифікати відповідності на транспортні засоби, як і відсутні будь-які нормативно-правові акти, які б забороняли сервісним центрам МВС після 01.01.2016 року здійснювати державну реєстрацію транспортних засобів за наявності сертифікатів відповідності з дійсним терміном дії, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, та на підставі яких посадові особи митниць ДФС попередньо здійснити пропуск транспортних засобів на митну територію України.

Як вбачається із сертифікату відповідності, виданого Малим приватним підприємством «Карті» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за №UA1.174.0010190-16, автомобіль вантажний марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, Правилам ЄЕК ООН № 13-09, № 14-03, № 16-04, № 43-00, Регламенту ЄС 715/2007 (рівень вимог «Євро-5»), ДСТУ 4276-2004.

Суду не надано доказів того, що вказаний сертифікат відповідності не відповідає вимогам Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 17.08.2012 року №521 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1586/21898), як і не надано доказів того, що зазначений сертифікат відповідності не підтверджує відповідність конструкції і технічного стану спірного транспортного засобу обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд звертає увагу, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ні Закон № 3353-ХІІ, ні Порядок № 1388 (який є спеціальним нормативно-правовим актом, що встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації транспортних засобів) не передбачає право сервісних центрів МВС відмовити громадянину у реєстрації транспортного засобу з тієї підстави, що заявником подано сертифікат відповідності, виданий в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у державній реєстрації належного йому транспортного засобу марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, відтак, з наведених вище підстав та виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправними дій Територіального сервісного центру 0742 щодо відмови у реєстрації транспортного засобу підлягають до задоволення.

Враховуючи, що відповідач не заперечує правомірність придбання позивачем транспортного засобу, єдиною підставою для відмови у реєстрації транспортного засобу було неподання сертифікату відповідності, виданого органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, тому суд погоджується із обраним позивачем способом захисту його порушених прав та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати за позивачем вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Крім того, слід зазначити, що суд задовольняючи позовну вимогу про зобов'язання відповідача зареєструвати вказаний автомобіль не втручається в дискреційні повноваження Територіального сервісного центру 0742 з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення, і це прямо вбачається з пункту 2 частини 4 статті 105 та пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

У спірних правовідносинах праву позивача зареєструвати транспортний засіб (у разі наявності законодавчо встановлених підстав) кореспондує обов'язок відповідача прийняти таке рішення.

У випадку невиконання обов'язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, у тому числі шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, прийняти рішення. Це цілком узгоджується з положеннями пункту 2 частини 4 статті 105, пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

Разом з тим, дійсно існують випадки, у яких суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень діяти певним чином і це вбачається з аналізу зазначених вище норм Кодексу адміністративного судочинства.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде законним. Отже, у такому випадку буде відсутнім факт невиконання обов'язку та, відповідно, факт порушення прав позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 року, в справі №К/800/31204/15.

За таких обставин, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов'язаний до вчинення конкретних дій - прийняти рішення про реєстрацію транспортного засобу. Підставою для відмови у прийнятті такого рішення можуть бути лише визначені законодавством обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - зареєструвати транспортний засіб, або відмовити у його реєстрації, існує лише один правомірний варіант поведінки.

Таким чином, виходячи із наданих частиною другою статті 162 КАС України суду повноважень, з наведених вище підстав адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про визнання дій щодо відмови у реєстрації вантажного автомобіля «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 протиправними та зобов'язання зареєструвати вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 0742 на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., сплачений відповідно до квитанції №126 від 27.10.2016 року.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (з наступними змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області щодо відмови у проведенні державної реєстрації вантажного автомобіля марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_2 вантажний автомобіль марки «FIAT Doblo», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області судовий збір в розмірі 551,21 грн. (п`ятсот п'ятдесят одну гривню) 21 копійку.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 26 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя С.Ф. Костюкевич