Справа № 462/2557/16-а
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Справа № 876/6573/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

cуддів: Онишкевича Т. В., Яворського І. О.

з участю: секретаря судового засідання

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1

(позивача) ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2016 року у справі №462/2557/16 а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова з адміністративним позовом до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії і просила: визнати протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення їй виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї із 01 березня по 31 серпня 2016 року; зобовязати Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради вчинити дії по поновленню, нарахуванні та виплаті їй державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї за період з 01 березня 2016 року по строк, на який призначається така допомога.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є матірю трьох неповнолітніх дітей та з 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року отримувала державну соціальну допомогу як малозабезпечена сімя. Згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», державна соціальна допомога може бути призначена у разі, якщо у малозабезпеченій сімї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно технічних, вищих навчальних закладах І IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років). Однак, відповідач прийняв рішення про припинення із 01 березня 2016 року нарахування та виплати допомоги у звязку наявності у її сімї більше одного автомобіля та внаслідок подання недостовірних даних. Згідно висновку відповідача сума переплати склала 116 076 гривень 83 коп.. ОСОБА_4 автомобілі ВАЗ 2106, 1977 року випуску та АЗЛК 21412, 1995 року випуску були відчужені її чоловіком, ОСОБА_5 на підставі довіреності іншим особам ще до одруження і вона не знала про реєстрацію таких транспортних засобів. Автомобіль марки Mercedes Benz 230Е, 1991 року випуску був відчужений на підставі довіреності 03 листопада 2009 року. Тому вказані автомобілі не перебували у їхньому користуванні, володінні та розпорядженні на момент призначення допомоги, а відповідно у неї не було умислу щодо подання недостовірних відомостей.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 05 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржила його до Львівського апеляційного адміністративного суду. Посилаючись у поданій апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на те, що при постановленні судового рішення, суд першої інстанції не врахував, що законодавством передбачено визначення суми надміру виплачених коштів у випадку приховування або навмисного подання недостовірних даних. В той час як нею не вчинено навмисних дій. Також, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», якою передбачено за наявності обставини, визначених ч. 1 ст. 7 цього Закону, прийняття рішення про призначення державної соціальної допомоги здійснюється місцевою державною адміністрацією на підставі акта обстеження матеріально побутових умов сімї.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги і пояснили, що відповідачем в порушення вимог ст. 7 ч. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» не дотримано процедури розгляду питання місцевою державною адміністрацією.

Представник відповідача не погодилася із доводами апеляційної скарги і вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення у відповідності до фактичних обставин справи та з дотриманням норм матеріального права.

Вислухавши доповідь судді доповідача, доводи в судовому засіданні сторін та представників, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів відчуження автомобілів та, відповідно, відсутності у власності та користуванні ОСОБА_5 вказаних автомобілів. У зв'язку з цим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач правомірно, у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з використанням наданих повноважень, обґрунтовано припинив виплату соціальної допомоги позивачу, як малозабезпеченій сімї згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям».

ОСОБА_4 колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено і підтверджено матеріалами справи, що позивач зверталася до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявами від 26 березня 2013 року, 10 вересня 2013 року, 18 березня 2014 року та 02 вересня 2014 року. Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям була призначена позивачу із 01 березня 2013 року по 29 лютого 2016 року. Така допомога була призначена на підставі протоколів №10 та №32 від 03 квітня 2013 року засідання комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але не проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, утвореної при Залізничній державній адміністрації м. Львова.

Відповідачем проведено перевірку та встановлено, що при заповненні декларації про доходи і майновий стан позивач не вказала, що у її володінні та володінні її чоловіка є чотири автомобілі, а саме: ВА3 2106, 1977 року випуску, придбаний 15 травня 1997 року; АЗЛК 21412, 1995 року випуску, придбаний 21 жовтня 2004 року; Mercedes Benz 230Е, 1991 року випуску, придбаний 22 квітня 2008 року та ГАЗ 2705, 2005 року випуску, придбаний 02 лютого 2010 року.

25 лютого 2016 року та 03 березня 2016 року відповідачем надіслано позивачу повідомлення №2184 та № 2462 про припинення із 01 березня по 31 серпня 2016 року виплати державної соціальної допомоги і про зобовязання повернути суму переплат в розмірі 116 076 гривень 83 коп. з посиланням на п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за №250.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» передбачено, що за наявності обставин, передбачених, зокрема, в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних в містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах І VI рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування, пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпечена сім'я - це сім'я, яка з поважних або незалежних причин від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» заява про надання держаної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 7 цього ж Закону, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця виявлення порушення.

Таким чином, виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сімї при заповненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та виплачені її розміру.

Відповідно до п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року у призначенні допомоги може бути відмовлено у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з п. 25 цього Порядку виплата раніше призначеної допомоги припиняється, якщо сімєю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надмірно виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Пунктом 28 Порядку встановлено, що якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи праці та соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім'ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

З аналізу наведеного, обов'язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на таку допомогу і на виплату її розміру.

Разом з цим у відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» за наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно технічних, вищих навчальних закладах I IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь яких джерел для існування повязана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально побутових умов сімї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Тобто, на думку колегії суддів апеляційного суду, припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сімї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сімї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму), можливі тоді, коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сімї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули чи могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цією статті.

Таким чином, припинення виплати такої допомоги можливе у випадку прийняття відповідного рішення місцевою державною адміністрацією за результатами обстеження матеріально побутових умов сімї, зібраної інформації про сімю, її власність доходи, майно.

З урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи, проаналізувавши наведені положення Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо правомірності припинення відповідачем виплати допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він не заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що доводи відповідача не підтверджують правомірність припинення виплати позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, а обставини справи підтверджують невідповідність дій відповідача положенням Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

З огляду на встановлення судами фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог.

Порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи згідно ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

У звязку з цим постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

При цьому апеляційний суд виходить із визначених ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України повноважень суду при вирішенні справи і вважає, що дії відповідача щодо припинення із 01 березня по 31 серпня 2016 року виплати позивачу державної соціальної допомоги слід визнати протиправними і зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату позивачу допомоги з часу припинення.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору згідно квитанцій в розмірі 1157 гривень 55 коп. у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України слід стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 05 серпня 2016 року №462/2557/16 а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо припинення виплат ОСОБА_2 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї із 01 березня по 31 серпня 2016 року.

Зобовязати Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї за період з 01 березня 2016 року.

Стягнути із Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в користь ОСОБА_2 1157 гривень 55 коп. сплаченого судового збору

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

судді: Т. В. Онишкевич

ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлено 29 листопада 2016 року.