Справа № 804/2768/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2016 рокусправа № 804/2768/16
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по справі № 804/2768/16 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромаштрейд» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ «Агромаштрейд» (далі по тексту - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції у розмірі 45383,49 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити заявлені позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вважав, що згідно до вимог діючого законодавства, за робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами, відповідач повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції. Апелянт вказував, що у можливого боржника існує обов'язок по створенню робочих місць для інвалідів, створення виробничих програм для реабілітації інвалідів, чого відповідачем здійснено не було. Штрафні санкції роботодавець повинен сплачувати незалежно від подання звітів до центру зайнятості та незалежно від пошуку інвалідів для працевлаштування державними органами, оскільки безпосереднє працевлаштування інвалідів здійсню роботодавець.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що ТОВ «Агромаштрейд» вжиті всі заходи щодо працевлаштування інвалідів, звіти про наявність вакантних місць своєчасно подавались до центру зайнятості. Суд першої інстанції вказував, що підприємством не було відмовлено у працевлаштуванні інвалідів, які направлялись центром зайнятості.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «Агромаштрейд» надало до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2015 рік, в якому: середньооблікова кількість штатних працівників становить 109 осіб, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 4 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 3 особи.

Згідно до розрахунку позивача, за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів (одного), виходячи з середньої річної заробітної плати штатного працівника та кількості осіб, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідачу нараховані адміністративно-господарські санкції в розмірі 45383,49 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Агромаштрейд» протягом 2015 року звітувало до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про наявність вакансій для осіб з обмеженими фізичними можливостями за формою № 3-ПН, вказувалось про наявні вакансії, у тому числі для інвалідів. В матеріалах справи наявні копії звітів ТОВ «Агромаштрейд» до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, відповідно до яких товариство вказувало, що для заповнення вакансій шукало інвалідів.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач вживав заходи щодо можливого працевлаштування інвалідів.

В матеріалах справи наявні копії наказів про прийом на роботу осіб яким встановлена інвалідність. Відповідно до наказу № 63-К від 14.07.2015 року на роботу до ТОВ «Агромаштрейд» було прийнято ОСОБА_1, якого наказом № 108-К звід 29.04.2016 року звільнено. Наказом № 109-К від 28.08.2014 року на роботу до ТОВ «Агромаштрейд» було прийнято ОСОБА_2, якого наказом № 35-К звід 03.04.2016 року звільнено. Наказом № 8-К від 02.02.2015 року на роботу до ТОВ «Агромаштрейд» було прийнято ОСОБА_3 Також, наказами № 66-К від 06.08.2015 року та № 75-К від 22.08.2014 року на роботу до ТОВ «Агромаштрейд» було прийнято ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Всім вищевказаним особам, що приймались на роботу встановлена інвалідність, що підтверджується відповідними довідками. У 2015 році на підприємстві працювало 4 особи, яким встановлено інвалідність, пошук для працевлаштування яких, здійснювало підприємство самостійно.

Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів не надано доказів того, що ТОВ «Агромаштрейд» протягом 2015 року відмовлялось працевлаштовувати осіб, яким встановлена інвалідність, неправомірно звільняло інвалідів.

Відповідно до ст. 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 18-1 вищевказаного Закону пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань здійснює державна служба зайнятості.

Колегія суддів зазначає, що Порядком подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядком її подання, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 не передбачено обов'язкове щомісячне подання звітності до відділів центру зайнятості. Так, згідно п. 2.1 вказаного Порядку, форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії (й). Матеріалами справи встановлено, що відповідачем на протязі 2015 року було створено умови для працевлаштування 4 осіб, які мають статус інваліда, є відповідні докази про те, що відповідач підшукував самостійно працівників, які мають інвалідність, докази, що на протязі 2015 року у підприємства відкривались вакансії відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обов'язок відповідача щодо створення умов для працевлаштування інвалідів та надання оголошень про наявність місць для працевлаштування не слід сприймати, як обов'язок по самостійному пошуку осіб, яким встановлено інвалідність.

Відповідальність настає за відмову працевлаштувати інваліда, однак відповідачем навпаки здійснювались заходи по пошуку осіб у яких встановлена інвалідність для працевлаштування на своє підприємство. На підприємстві протягом 2015 року працювали особи, яким встановлена інвалідність

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Агромаштрейд» вчинялися всі залежні заходи, спрямовані на недопущення порушень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». Докази відмови відповідача від працевлаштування інвалідів, направлених до відповідача органами державної служби зайнятості відсутні, а тому відсутні підстави для стягнення з підприємства адміністративного-господарських санкцій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2016 року по справі № 804/2768/16 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до статей 211, 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий