Справа № 200/2027/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/2027/16-а
Провадження № 2а/200/177/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

З 16 серпня 2010 року вона вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування ресурсних (рентних) і неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області. На момент виникнення спірних правовідносин відповідно до листа Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.02.2015 року № 1687/10/04-36-04-01-19 правонаступником Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області є Головне управління ДФС у Дніпропетровській області. Для призначення пенсії відповідачем були затребувані довідки про складові заробітної плати на дату звернення за пенсією та за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за пенсією. Якими не були враховані повний розмір отримуваної позивачем при проходженні державної служби винагороди за вислугу років, замість отримуваних 30% довідкою враховано лише 25% та «Інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. На заяву позивача від 30 грудня 2015 року з проханням долучити до пенсійної справи оновлені довідки Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та від 16.12.2015 року № 10070/10/04-36-05-31 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з надбавкою за спеціальне звання та «Інших виплат», до яких віднесені індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких нараховані та сплачені страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідач листом від 31.12.2015 року відмовив з посиланням на шкалу визначення надбавки за вислугу років відповідно до ч.5 ст.33 Закону України «Про державну службу» та ч.2 ст.33 цього закону.

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у врахуванні в складі заробітної плати для розрахунку пенсії державного службовця 5 відсотків винагороди за вислугу років та «Інших виплат», до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, заявлені довідками від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська починаючи з 16 серпня 2010 року здійснити позивачу розрахунок та виплату пенсії державного службовця виходячи із 86% суми заробітної плати з урахуванням у її складі 30% винагороди за вислугу років з надбавкою за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідками від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року відповідача у справі Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська замінено на підставі ст. 55 КАС України його правонаступником - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що складові заробітної плати державного службовця визначені ст. 33 Закону України «Про державну службу». Згідно з цією нормою заробітна плата державних службовців складається із посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Такі види виплат, як винагорода за вислугу років, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, не передбачені ст.33 вищезазначеного закону як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховувались для обчислення та перерахунку пенсії. Крім того, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. В звязку з чим здійснення перерахунку пенсій державних службовців після 01 червня 2015 року законодавством не передбачено. На підставі викладеного, просив адміністративний позов залишити без задоволення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частковоз наступних підстав.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що з 16 серпня 2010 року ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу адміністрування ресурсних (рентних) і неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, та перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої складає 3293,39 грн.

При розрахунку пенсії відповідач виходив із розміру заробітної плати 3829,52 грн., в тому числі: посадовий оклад 1438,00 грн.; надбавка за спеціальне звання 110,00 грн.; надбавка за вислугу років (16 років 25%) 387,00 грн.; премії та надбавки з серпня 2008 до липня 2010 року 1894,52 грн.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області є правонаступником Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 серпня 2014 року № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України».

30 грудня 2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідок від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31.

Відповідач листом № І-144 від 31.12.2015 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що такі види виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, грошова винагорода, не передбачені ст.33 вищезазначеного закону як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення та перерахунку пенсії. Надбавка за вислугу років державним службовцям виплачується у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки 10%; понад 5 років 15%; понад 10 років 20%; понад 15 років 25%; понад 20 років 30%; понад 25 років 40%.

Такі дії відповідача суд вважає протиправними виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами другою, шостою статті 33 Закону Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога

для вирішення соціально-побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Стосовно врахування повного розміру винагороди за вислугу років суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 1013 встановлено Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, відповідно до положень якого розмір винагороди залежно від стажу роботи і обчислюється, виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. До стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податкової служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби"; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду. Документом для визначення стажу роботи є трудова книжка та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Склад комісії затверджується керівником органу державної податкової служби. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Як вбачається з витягу з протоколу № 7 від 31.07.2009 року засідання постійно діючої комісії по встановленню стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років службовим особам та спеціалістам державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 встановлено трудовий стаж 15 років 00 місяців 19 днів, який дає право на одержання винагороди за вислугу років у розмірі 30%.

На підставі вказаного протоколу головою Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області ОСОБА_2 31.07.2009 року видано наказ № 335-о «Про встановлення стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років працівникам ДПА у Дніпропетровській області», з якого вбачається, що розмір винагороди за вислугу років ОСОБА_1 складає 30%.

Згідно довідок Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16 грудня 2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, ОСОБА_1 виплачувалась винагорода за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу 464,40 грн., надбавка за спеціальне звання радника податкової та митної справи 3 рангу 110,00 грн. Розмір інших виплат з серпня 2008 року по липень 2010 року, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, склав 17287,34 грн.

Таким чином, доводи відповідача, що при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу повинна враховуватися надбавка за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу, є необґрунтованими, винагорода за вислугу років, а також матеріальна допомога на оздоровлення, встановлена посадовим особам органів державної податкової служби, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-14а14.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих нею, а саме довідки від 16 грудня 2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, виходячи з розрахунку 86% від суми заробітної плати.

Стосовно доводів відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсій державних службовців після 01 червня 2015 року законодавством не передбачено, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії, зокрема, державним службовцям.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України , зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачені п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі «Про державну службу», свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше.

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст. 21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Разом з тим, посилання позивача в позові на зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 16 серпня 2010 року судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідно до норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пенсія є періодичним (щомісячним) платежем, отже позивач щомісяця повинен був дізнаватися про порушення своїх прав відповідачем.

Частиною першою статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 08.02.2016 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на першій сторінці позовної заяви.

З матеріалів справи не вбачається будь-яких підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з 08 серпня 2015 року.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови у врахуванні в складі заробітної плати для розрахунку пенсії державного службовця ОСОБА_1 5 відсотків винагороди за вислугу років та «Інших виплат», до яких віднесені матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, заявлені довідками від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську починаючи з 08 серпня 2015 року здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії державного службовця виходячи із 86% суми заробітної плати з урахуванням у її складі 30% винагороди за вислугу років з надбавкою за спеціальне звання, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, заявлених довідками від 16.12.2015 року № 10069/10/04-36-05-31 та № 10070/10/04-36-05-31, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску