Справа № 389/2641/16-а
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

23.11.2016 ЄУН № 389/2641/16-а
Провадження № 2а/389/80/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знам'янка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-ої роти батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП молодшого лейтенанта поліції Нетеси Олександра Анатолійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1-ої роти батальйону УПП в м.Кропивницький ДПП молодшого лейтенанта поліції Нетеси О.А., в якому просить визнати постанову серії АР №328130 від 05 жовтня 2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Вимоги обґрунтував тим, що 05 жовтня 2016 року стосовно нього інспектором 1-ої роти батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП Нетесою О.А., складено потанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №328130. У постанові зазначено, що він 05 жовтня 2016 року о 14:55 годині, керуючи автомобілем TOUOTA CAMRU, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиці Яновського та вулиці Глінки в місті Кропивницький почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, який забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив п.п.1.3,2.3Б.,8.7.3г Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Правопорушення зафіксоване на боці нагрудного приладу відеозапису ВА-00029. Вказаною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що дійсно 05 жовтня 2016 року, близько 14 години, керував автомобілем TOUOTA CAMRU, реєстраційний номер НОМЕР_1, в місті Кропивницький. При цьому, перехрестя вулиць Яновського та Глінки проїхав з дотриманням Правил дорожнього руху, а саме під'їхавши до перехрестя зупинив рух, оскільки загорівся червоний сигнал світлофора, а продовжив рух вже на зелений сигнал світлофора. Відповідач його пояснення не взяв до уваги та виніс оскаржувану постанову.

Також вказав, що відповідач оскаржувану постанову виніс відразу ж після складання протоколу. Тобто, розглянув справу на місці без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол та постанову, документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, чим порушив його права передбачені ст.268 КУпАП, якими він не зміг скористатися. При накладені стягнення не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначеня адміністративного стягнення, що також вказує на порушення відповідачем ст.33 КУпАП.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що оскаржувана постанова прийнята ним відповідно до вимог закону, у зв'язку з порушенням позивачем п.п.1.3,2.3Б.,8.7.3г Правил дорожнього руху. Доказом винення позивачем адмінстративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є відеозапис зафіксований на пристрої Бодікам ВА-00029, на якому відтворене правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Стосовно позивача посадовою особою - відповідачем, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КУпАП, 05 жовтня 2016 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №328130. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, 05 жовтня 2016 року о 14:55 годині, керуючи автомобілем TOUOTA CAMRU, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиці Яновського та вулиці Глінки в місті Кропивницький почав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме жовтий, який забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів, чим порушив п.п.1.3,2.3Б.,8.7.3г Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП- порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора. Зазначено, що правопорушення зафіксоване на пристрої Бодікам ВА-00029. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

У п.1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.2.3 б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до п.8.7.3.г Правил дорожнього руху жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 цього ж Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних доказів на підтвердження обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122 КУпАП (проїзд на заборонений сигнал світлофора) відповідачем суду не надано. Свідки не встановлювались і не були опитані, письмові пояснення від позивача не відбирались. З наданого відеозапису не можливо зробити висновок, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлоформа, оскільки на ньому зафіксовані події, які відбувались лише після закінчення маневру, після зупинки транспортного засобу.

Таким чином, відповідач не довів правомірність свого рішення, доводи позивача щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення не спростовані.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Разом з цим з приводу посилань позивача на те, що відповідач не мав права розглядати справу на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, суд відзначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно -територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14 липня 2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП).

Наведеним вище Законом України №596-УІІІ від 14 липня 2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14 липня 2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (05 жовтня 2016 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14 липня 2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Зазначений Закон не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання.

Вимога позивача в частині закриття провадження по адміністративній справі задоволенню не підлягає, оскільки суд, що розглядає справу, у відповідності до ст.105 КАС України не наділений відповідними повноваженнями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 158-163, ст.171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 328130 від 05 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова