Справа № 464/5088/15-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5088/15-а
пр.№ 2-а/464/331/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 року м.Львів Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Борачка М.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський науково-практичний центр «БІОМЕД» до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків міського житлового комплексу «Поступ» про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» звернулось з адміністративним позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №268 від 10 червня 2015 року «Про демонтаж самочинно встановленого збірно-розбірного металевого гаража на земельній ділянці між будинками на вул. М.Драгана, 4 - 4 «б».

В обґрунтування позову покликається на те, що позивач ТзОВ «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» є власником земельної ділянки площею 0,1539 га за адресою: м.Львів, вул. М.Драгана, 4 «б», на якій восени 2014 року було встановлено збірно-розбірну споруду, що використовується ним для збереження необхідних у здійсненні господарської діяльності матеріалів. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.06.2015 р. №268 зобов'язано позивача демонтувати самочинно встановлений гараж та привести благоустрій ділянки до попереднього стану. Вказане розпорядження вважає протиправним, оскільки прийняте з порушенням закону. Зокрема, в порушення Положення про Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради, а саме пп. 4.2.2, 4.5.1, до повноважень відповідача належить розгляд та вжиття заходів щодо фактів самовільного будівництва, звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, що виникають у процесі здійснення районною адміністрацією повноважень. Вказує, що на підставі ст. 376 ЦК України самочинно збудований об'єкт може бути знесений лише на підставі рішення суду за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. А отже, відповідачем Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради перевищено свої повноваження щодо зобов'язання позивача ТзОВ «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж. Крім того, покликається на ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України, відповідно до норм якої власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі, а також споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. А тому, враховуючи, що земельна ділянка, на якому розташований збірно-розбірний металевий гараж, належить позивачу, що стверджується відповідними документами, правової підстави для винесення оскарженого розпорядження у відповідача не було.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить задоволити. Додатково пояснила, що позивач звертався до відповідача з метою узаконення металевого гаражу. Однак відповідачем відмовлено у наданні дозволу на узаконення даного гаражу. Зазначила, що директора ТзОВ «Львівський Науково-Практичний центр «БІОМЕД» було притягнуто до адміністративноївідповідальності за самовільне захоплення господарської території. Вважає, що для встановлення збірно-розбірної конструкції дозволу не потрібно, оскільки позивач є власником земельної ділянки на якій споруджено даний гараж.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи ОСББ МЖК «Поступ» в судовому засіданні проти позову заперечив. Зазначив, що дана споруда встановлена незаконно, з порушенням санітарних та пожежних вимог, заважає евакуації людей з будинку по вул. Драгана, 4 у м.Львові у випадку пожежі. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Нормами статті 31 України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об'єктів містобудування незалежно від форм власності, а також державного контролю дотримання законодавства, затвердження містобудівної документації при плануванні і забудові відповідних територій зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

В силу пункту 5 статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Львівський НПЦ "Біомед"" є власником земельної ділянки за адресою: м. Львів, вул. М. Драгана, 4б.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Приписами частини першої статті 78 Земельного кодексу України обумовлено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 351756, який міститься в матеріалах справи, ТОВ "Львівський НПЦ "Біомед"" здійснює свою діяльність на земельній ділянці, площею 0,1539 га, цільове призначення якої є обслуговування будівлі медичного закладу.

У відповідності до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Департаменту містобудування Львівської міської ради мешканцями будинку № 4 по вулиці М. Драгана у місті Львові надіслано колективне звернення щодо законності будівництва гаража позивачем на прибудинковій території, будівництво якого, на їх думку, порушує санітарні та протипожежні норми.

Згідно із п.10 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про врегулювання питань самочинного будівництва у місті Львові розгляд та вирішення питань щодо самочинного будівництва відноситься до повноважень районних адміністрацій.

Згідно з пунктом 5.1.3 Положення про врегулювання питань самочинного будівництва у місті Львові міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва, зокрема рішення про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка його здійснила (здійснює самочинне будівництво), за її кошти.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про узаконення самочинно встановленого металевого гаража між будинками по вулиці М. Драгана, 4 - 4б у м.Львові, визнаючи тим самим, що для його встановлення необхідно отримати відповідний дозвіл.

У зв'язку з тим, що Департаментом містобудування Львівської міської ради позивачу не надавались містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, будівельного паспорта на будівництво капітального гаража, а також висновку про можливість розміщення металевого збірно-розбірного гаража, 10 червня 2015 року Сихівською РА прийнято оскаржуване розпорядження № 268, пунктом 2 якого зобов'язано ТОВ "Львівський НПЦ "Біомед"" демонтувати самочинно встановлений збірно-розбірний металевий гараж між будинками по вулиці М. Драгана, 4 - 4б і привести благоустрій земельної ділянки до попереднього стану у термін до 01 липня 2015 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи директора ТОВ "Львівський НПЦ "Біомед" притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне встановлення збірно-розбірного металевого гаража, який в свою чергу, розміщено між будинками по вулиці М. Драгана, 4 - 4б у місті Львові, незважаючи на те, що позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка по вул. М. Драгана, 4б, цільове призначення якої є обслуговування будівлі медичного закладу, що чітко визначено Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯМ № 351756.

Згідно з п.2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011р., підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається (п.2.20, 2.21 Порядку). Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п.2.31 Порядку). У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу (п.2.30 Порядку).

Відповідно до п.2.1 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, затвердженого ухвалою ЛМР № 3190 від 20.03.2014р. (далі - Положення), розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив'язки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою; місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив'язки, та плану земельної ділянки або схемі прив'язки. Тимчасові споруди розміщуються і функціонують відповідно до вимог чинного законодавства України та інших нормативних актів, прийнятих у межах компетенції органами державної влади та органами місцевого самоврядування (п.2.3).

Пунктом 7.1 даного Положення передбачено, що демонтажу підлягають тимчасові споруди: для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і суб'єкту господарювання відмовлено у його продовженні; самовільно встановлені ТС. Право районної адміністрації звертатися з позовом до суду про демонтаж передбачено пунктом 7.8 Положення.

Таким чином, закон визначає, що встановлення тимчасових споруд допускається за умови виготовлення відповідних документів, а у разі встановлення тимчасової споруди самовільно, остання підлягає демонтажу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що наявність у позивача власної земельної ділянки не дає йому права здійснювати розміщення будь-яких споруд на ній без відповідного дозволу/погодження, а тому оспорюване розпорядження є правомірне та винесене на те уповноваженим органом.

Твердження відповідача про те, що спірний гараж (тимчасова споруда) був встановлений на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності, не можуть бути підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський науково-практичний центр «БІОМЕД» до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків міського житлового комплексу «Поступ» про визнання незаконним та скасування розпорядження - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а особою, у відсутності якої таку було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Головуючий: