Справа № 477/1793/16-а
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 477/1793/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Семенова Л.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП у місті Херсоні лейтенанта поліції Брагіна Павла Михайловича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до інспектора Патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП у місті Херсоні лейтенанта поліції Брагіна П.М. про: визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу по вул. 200 років Херсону, 3 в м.Херсоні; скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ДР №154844 від 18.09.2016р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.09.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, на підставі ч.1 ст.108 КАС України, та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору за кожну позовну вимогу немайнового характеру; необхідності залучення до участі у справі в якості відповідача відповідного органу поліції, від імені якого діяв працівник патрульної поліції, який склав спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу від 26.09.2016р. скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що частиною 4 статті 288 КУпАП його звільнено від сплати державного мита і зазначена норма не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка встановлює пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги згідно Закону, не є вичерпними.

Також, апелянт вказує, що норми частини 4 статті 288 КУпАП є спеціальними відносно положень Закону України «Про судовий збір».

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак ухвалу суду слід змінити з огляду на наступне.

Апеляційний суд встановив, що в поданому до Жовтневого районного суду Миколаївської області позові ОСОБА_1 заявив дві позовні вимоги:

- визнати протиправними дії інспектора Патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП у місті Херсоні лейтенанта поліції Брагіна П.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу по вул. 200 років Херсону, 3 в м.Херсоні;

- скасувати постанову серії ДР №154844 від 18.09.2016р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Залишаючи без руху вказаний позов суддя суду першої інстанції, серед іншого, дійшов висновку, що за кожну позовну вимогу немайнового характеру позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 551,20 грн. (0,4 розміру мінімальної заробітної плати)

Апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції про необхідність залишення позову ОСОБА_1 без руху, однак вважає, що при визначенні розміру судового збору судом помилково застосовано норми процесуального права. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». Разом з цим, питання справляння судового збору, крім Закону України «Про судовий збір», регулюється іншим законодавством.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір» особи, які оскаржують постанову у справі про адміністративне правопорушення, не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Проте, положення ч.4 ст.288 КУпАП не вступають в колізію з положеннями ст.5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло осіб і коло вимог, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним.

Закон України «Про судовий збір» не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям цього Закону (п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, норми ч.4 ст.288 КУпАП є спеціальними порівняно з нормами Закону України «Про судовий збір», а тому за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом України «Про судовий збір».

А відтак, за позовну вимогу ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ДР №154844 від 18.09.2016р. судовий збір не підлягає сплаті.

Щодо іншої частини позовних вимог (визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу), то колегія суддів погоджується з висновком судді Жовтневого районного суду Миколаївської області, що ОСОБА_1 за вказану вимогу має сплатити судовий збір в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір». Звільнення від сплати судового збору за вказану позовну вимогу а ні Законом, а ні КУпАП не передбачено.

Це є окрема позовна вимога, яка може бути самостійним предметом спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За таких обставин, розмір судового збору, що підлягає сплаті за поданий ОСОБА_1 позов становить 551,20 грн.

У разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 108 КАС України, тобто адміністративний позов залишається без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Також, зазначаючи про неправомірність залишення позовної заяви без руху апелянтом залишено поза увагою, що ненадання доказів щодо сплати судового збору не було єдиною підставою для прийняття оскаржуваної ухвали від 26.09.2016р., в якій, серед іншого, суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області зазначив про необхідність залучення позивачем до участі у справі в якості відповідача відповідного органу поліції, від імені якого діяв працівник патрульної поліції, який склав спірну постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно залишив позов ОСОБА_1 без руху, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права в частині визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті, тому суд апеляційної інстанції, на підставі п.2 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст.201 КАС України, вважає за необхідне змінити ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.09.2016р., зазначивши в її мотивувальній частині, що розмір судового збору, який підлягає сплаті при поданні даного позову, становить 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 199 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, п.4, 205 ч.1 п.2, 206, 254 ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року змінити, зазначивши в її мотивувальній частині, що за вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії ДР №154844 від 18.09.2016р. судовий збір не підлягає сплаті, а за вимогу про визнання протиправними дій щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу розмір судового збору, який підлягає сплаті, становить 551,20 грн.

В іншій частині ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.