Справа № 806/553/16
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2016 р. Справа № 806/553/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Житомирської області, третя особа на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 19.08.2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до Апеляційного суду Житомирської області, третя особа на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату заробітної плати відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення. В апеляційній скарзі, зокрема вказує, що з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатись у відповідності до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"; вказує, що Апеляційний суд Житомирської області після прийняття Верховною Радою України ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та ЗУ "Про забезпечення права на справедливий суд" мав звернутися до ДСА України з поданням про затвердження штатних розписів з місячним фондом заробітної плати за посадовими окладами.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не належить до задоволення, враховуючи таке.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Апеляційного суду Житомирської області про визнання неправомірними дій в частині ненарахування та невиплати заробітної плати за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року, відповідно до ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ( в редакції чинній з 26.10.2014), та за період з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"), та зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати за вказані періоди і виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 04.10.2012 позивач працює в Апеляційному суді Житомирської області на посаді помічника судді. З 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року розмір посадових окладів працівників апаратів судів мав визначатися, нараховуватись та виплачуватись відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про прокуратуру", а з 29 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд". В порушення вказаних правових норм, відповідачем неправомірно нараховувалась та виплачувалась йому заробітна плата без врахування вказаних змін.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач з 04.10.2010 року працює на посаді помічника судді Апеляційного суду Житомирської області та має 9 ранг державного службовця в межах 5 категорії. (а.с. 6)

З довідки Апеляційного суду Житомирської області від 24.03.2016 № 3-193/223/16 вбачається, що посадовий оклад ОСОБА_3 в період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2015 року складав 1218,00 грн, з 01 вересня 2015 року по 08 вересня 2015 року - 1378,00 грн, з 09 вересня по 31 грудня 2015 року - 2756,00 грн. (а.с.5)

Позивач, вважаючи, що з жовтня 2014 року по грудень 2015 року ним недоотримана заробітнуа плата, звернувся до роботодавця з вимогою про здійснення перерахунку заробітної плати.

Листом від 05.04.2016 № 3-205/300/16 Апеляційний суд Житомирської області повідомив позивача, що не наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме: без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснити перерахунок.(а.с.7)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Організацію судової влади в Україні визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

Помічники суддів прикріплюються для кадрового та фінансового обслуговування до апарату відповідного суду, на них поширюється дія Закону України "Про державну службу" (ч.1 ст.151 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VI (в редакції, чинній на час спірних правовідносин)).

Згідно з ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів загальної юрисдикції та Конституційного Суду України.

Відповідно до ч.5 ст.149 Закону № 2453-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу". Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, встановлених для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Частинами 2 та 7 статті 33 Закону "Про державну службу" № 3723-XII встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців судів та інших органів державної влади, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Так, схема посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів наведена у додатку 45 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 700) (у відповідних редакціях до 09.09.2015).

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон №1697-VII) в частині внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема частину першу статті 144 цього Закону доповнено абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".

Разом з тим, абз.2 пп.1 та абз.3 пп.2 п.13 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом № 2453-VI.

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 №192-VІІІ (далі - Закон №192-VІІІ), який набрав чинності 28.03.2015, затверджено нову редакцію Закону №2453-VI, частиною 1 статті 147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №192-VІІІ Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.142 Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015), фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова адміністрація України. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, а також у цілому за кожним видом та спеціалізацією щодо місцевих та апеляційних судів. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Згідно з ч.1 ст.143 Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015), суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Норми аналогічного характеру закріплені у статях 145, 146 даного Закону в редакції, що набрала чинності після 28.03.2015.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 №80-VIII ( в редакції, чинній з 01.01.2015) передбачено, що норми і положення, зокрема частини 1 статті 144 Закону №2453-VI застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а у редакції цього Закону, чинній з 13.03.2015, визначено, що норми і положення Закону №2453-VI застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних правовідносин схема посадових окладів працівників апарату суду була встановлена Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 №268 (далі - Постанова №268), зокрема додатком 45 «Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів», яка залишалась незмінною до 09.09.2015.

Однак, Кабінет Міністрів України не виконав обов'язок, покладений на нього положеннями Закону №1697-VII та Закону №192-VІІІ щодо приведення у тримісячний строк нормативно-правових актів у відповідність із цими законами.

Лише пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 N 644, яка набрала чинність 09.09.2015 р., на виконання пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України N 268 від 09.03.2006 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", викладено у новій редакції схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів, з приміткою про те, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Водночас слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року N 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" не містить вказівок про поширення її дії стосовно виплаченої раніше (у 2014 - 2015 роках) заробітної плати, або про необхідність проведення перерахунку заробітної плати працівникам апаратів судів за попередні періоди. Таким чином, дія зазначеної постанови на інші спірні правовідносини ( за період з 26.10.2014 року по 09.09.2015 року) не поширюється.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Отже, оскільки з 26.10.2014 по 09.09.2015 відповідні зміни Кабінетом Міністрів України до Постанови № 268 стосовно розмірів посадових окладів працівників апарату суду внесено не було, а Законами України про Державний бюджет України на 2014 рік та 2015 рік видатки на реалізацію положень Закону № 2453-VI щодо розмірів таких посадових окладів не передбачені, то у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку і виплати заробітної плати позивачу за вказаний період поза межами видатків Державного бюджету на оплату праці працівників апарату суду та у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України викладені у постановах від 13.07.2016 р. у справі №21-1888а16 (№818/3372/15) та 12.07.2016 р. 820/4648/15, які є обов'язковими для врахування судом в силу вимог ч.3 ст.244-2 КАС України.

Також, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідач не мав юридично обґрунтованих підстав для нараховування та виплати посадового окладу позивачу у розмірах інших, ніж це передбачено додатком 45 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами та доповненнями).

Враховуючи викладене, Апеляційний суд Житомирської області наділений повноваженнями здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці та не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого господарського суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 130 Конституції України (справа про фінансове забезпечення діяльності судів) від 11 березня 2010 року N 7-рп/2010, в якому прямо зазначено, що в аспекті конституційних подань положення частини першої статті 130 Конституції України, а саме: "Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів", необхідно розуміти так, що:

- фінансування всіх судів в Україні повинне забезпечуватися державою виключно за рахунок коштів Державного бюджету України; - від імені держави забезпечення фінансування судів здійснюють Кабінет Міністрів України шляхом розроблення та подання до Верховної Ради України проекту закону про Державний бюджет України та Верховна Рада України шляхом затвердження Державного бюджету України виключно законом України, здійснення контролю за його виконанням і прийняття рішення щодо звіту про його виконання;

- у Державному бюджеті України мають визначатися окремо для всіх судів України видатки на їх утримання не нижче рівня, що надає можливість незалежного здійснення правосуддя, з подальшим забезпеченням повного і своєчасного виділення таких видатків;

- органи виконавчої влади беруть участь в організаційному забезпеченні функціонування судів і діяльності суддів у випадках та в порядку, передбачених Конституцією України та законами України.

Враховуючи викладене, окружний суд дійшов правильного висновку про відсутність протиправності дій з боку відповідача в частині ненарахування та невиплати заробітної плати ОСОБА_3 за період з 26.10.2014 року по 28.03.2015 року, відповідно до ст.144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ( в редакції чинній з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"), відповідно і вимога про зобов'язання саме відповідача здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за вказані періоди є безпідставною.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з"ясуванням всіх обставин справи, а тому підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" серпня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10003

3- відповідачу: Апеляційний суд Житомирської області вул. С.Ріхтера, 24,м.Житомир,10008

4-третій особі: Державна судова адміністрація України - вул.Липська,18/5,м. Київ,01601,