Справа № 263/12792/16-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Рарога В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що інспектором УПП у м. Маріуполі Рарогом В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 333165 від 03.10.2016 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. У вищевказаній постанові зазначено, що він 03.10.2016 року о 10-50 годині, керуючи транспортним засобом Киа, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Маріуполі по. Пр. Миру, біля буд. № 10, під час руху розмовляв по засобу зв'язку, не обладнаному технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п. 2.9 д ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, оскільки вищевказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, тому просив вищевказану постанову скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 03.10.2016 року, під час руху транспортного засобу йому подзвонили на мобільний телефон, він відповів але одразу повідомив, що він за кермом, тому передзвонить пізніше, після чого поклав слухавку. Додав, що інспектором поліції при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані його пояснення, а самого інспектора він погано чув через нещодавно перенесену операцію органів слуху. Просив скасувати вищевказану постанову.

Представник відповідача Рарог В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду СD-диск з відеоматеріалами про обставини правопорушення.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 333165 від 03.10.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 03.10.2016 року о 10-50 годині, керуючи транспортним засобом Киа, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Маріуполі по. Пр. Миру, біля буд. № 10, під час руху розмовляв по засобу зв'язку, не обладнаному технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п. 2.9 д ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.9 д ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

У судовому засіданні було оглянуто СD-диск з відеозаписом, наданий представником відповідача, який повністю підтвердив факти, викладені у постанові про адміністративне правопорушення Серії АР № 333165 від 03.10.2016 року. Фактично сам позивач, у судовому засіданні своїми поясненнями підтвердив факт тримання у руці мобільного телефону, коли він відповів на дзвінок та повідомив абонента, що він за кермом, тому передзвонить пізніше, після чого поклав слухавку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями статті 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені частиною 2 ст. 162 цього кодексу. Так, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналізуючи ступінь вини правопорушника, який не виконав вимоги п. 2.9д ПДР України, з урахуванням дорожньої обстановки, того, що перешкоди іншим учасникам руху та пішоходам позивач не створив, а також даних про особу винного, який має захворювання слухових шляхів, нещодавно переніс операцію, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі, у зв'язку з малозначністю правопорушення та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71 159, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Маріуполі про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії АР № 333165 від 03.10.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.2 ст.122 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Шатілова