Справа № 826/27310/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну»

до

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення від 28.07.2015р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав письмові заперечення проти позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі п. 6 ст. 128 КАС України суд перейшов по справі в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» (код ЄДРПОУ 39149349) відповідно до рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2014р. №82/15-413 є неприбутковою установою та має відокремлені підрозділи, зокрема Чернігівський обласний відокремлений підрозділ Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» (пн. 39216226).

Відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2014 рік ГО «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну», за результатами якої 08.07.2015р. складено акт №43/26-50-15-03-24, яким встановлено порушення п. 49.18.3 статті 49 ПК України, а саме: несвоєчасне подання філією Чернігівського обласного відокремленого підрозділу Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» податкової звітності з податку на прибуток за 2014 року, граничний термін подання якої сплинув 02.03.2015р.

Незгода позивача з оскаржуваним рішенням зумовила звернутися до суду з адміністративним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок оподаткування неприбуткових установ та організацій до 31 грудня 2014 року було встановлено статтею 157 ПК України.

Законом України від 28.12.2014, № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015 р. виключено статтю 157 ПК України.

Так, зокрема у відповідності до п.157.1 ст.157 ПК України (на час дії) ця стаття застосовується до неприбуткових установ та організацій, зареєстрованих згідно з вимогами законодавства та внесених контролюючими органами в установленому порядку до Реєстру неприбуткових організацій та установ, які є:

а) органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, Національною академією наук України та створеними ними установами або організаціями, що утримуються за рахунок коштів відповідних бюджетів;

б) благодійними фондами і благодійними організаціями, створеними у порядку, визначеному законом для провадження благодійної діяльності; громадськими організаціями, створеними з метою надання реабілітаційних, фізкультурно-спортивних для інвалідів (дітей-інвалідів) та соціальних послуг, правової допомоги, провадження екологічної, оздоровчої, аматорської спортивної, культурної, просвітньої, освітньої та наукової діяльності, а також творчими спілками та політичними партіями, громадськими організаціями інвалідів, спілками громадських організацій інвалідів та їх місцевими осередками, створеними згідно із відповідним законом; науково-дослідними установами та вищими навчальними закладами III-IV рівнів акредитації, внесеними до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави; заповідниками, музеями та музеями-заповідниками;

в) кредитними спілками, пенсійними фондами, створеними в порядку, визначеному відповідними законами;

г) іншими, ніж визначені в підпункті "б" цього пункту, юридичними особами, діяльність яких не передбачає отримання прибутку згідно з нормами відповідних законів;

ґ) спілками, асоціаціями та іншими об'єднаннями юридичних осіб, створеними для представлення інтересів засновників (членів, учасників), що утримуються лише за рахунок внесків таких засновників (членів, учасників) та не провадять господарську діяльність, за винятком отримання пасивних доходів;

д) релігійними організаціями, зареєстрованими в порядку, передбаченому законом;

е) житлово-будівельними кооперативами та об'єднаннями співвласників багатоквартирного будинку;

є) професійними спілками, їх об'єднаннями та організаціями профспілок, утвореними в порядку, визначеному законом;

ж) організаціями роботодавців та їх об'єднаннями, утвореними в порядку, визначеному законом;

з) садівничими та гаражними кооперативами або товариствами, створеними в порядку, визначеному законом.

У той же час п.157.11 та 157.12 ст.157 ПК України передбачено, що у разі якщо неприбуткова організація отримує дохід з джерел, інших, ніж визначені пунктами 157.2-157.9 цієї статті, така неприбуткова організація зобов’язана сплатити податок на прибуток, який визначається як сума доходів, отриманих з таких інших джерел, зменшена на суму витрат, пов’язаних з отриманням таких доходів, але не вище суми таких доходів.

З метою оподаткування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр всіх неприбуткових організацій та їх відокремлених підрозділів, які звільняються від оподаткування згідно з положеннями цього пункту.

Отже, системний аналіз вказаної правової норми свідчить, що у випадку отримання доходу платником податку на прибуток можуть бути як неприбуткові організації, так і їх відокремлені підрозділи.

З цією метою у абз. 8 п.57.1 ст.57 ПК України передбачено, що неприбуткові установи (організації) сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Податковий звіт про використання коштів неприбуткових установ та організацій (далі – Податковий звіт) складається за формою, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 27 січня 2014 року № 85, та подається неприбутковою установою, організацією, їх відокремленими підрозділами (далі – неприбуткова організація) до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку неприбуткова організація (за основним місцем обліку) (пункт 3 Порядку).

Податковий звіт складається у порядку, встановленому статтею 48 розділу ІІ Кодексу (пункт 4 Порядку).

Отже, чинним законодавством на відокремлений підрозділ неприбуткової організації покладено обов’язок з подачі податкового звіту.

При цьому, відповідно до п. 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як вбачається з наведених вище правових норм податковий звіт та податкова декларація (розрахунок) є відмінними за правовою природою документами та не ототожнюються.

У той же час оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на позивача накладено штраф на підставі п.54.3 ст. 54 та абз.2 п.120.1 ст.120 ПК України за порушення ним приписів п.п. 49.18.2 ст.49 ПК України

Так, відповідно до п.п. 49.18.3. п. 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Пунктом 54.3 ст.54 ПК України передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію;

Відповідно до п. 120.1. ст. 120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, вказані правові норми, на порушення яких посилається відповідач, та на підставі яких визначає позивачу штрафні санкції, стосуються лише податкових декларацій (розрахунків) та поширювати свою дію на правовідносини, пов’язані з подачею податкового звіту неприбутковою організацією не можуть.

Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що п. 49.2 статті 49 ПК платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді, суд зазначає таке.

Так, обов’язок визначений п.49.2. ст.49 ПК України поширюється лише на осіб, які є платниками податку на прибуток.

Відповідно до п. 133.1.4. неприбуткові установи та організації є платниками податку у разі отримання ними прибутку від неосновної діяльності та/або доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього розділу.

Отже, закон пов’язує набуття статусу платника податку на прибуток у неприбуткової установи, організації лише з існуванням певних умов.

У той же час такі обставини щодо позивача чи його відокремленого підрозділу в даній справі встановлені не були, - вони не набули статусу платника податку на прибуток, отже, такий обов’язок у спірних правовідносинах на останніх покладено бути не може.

Таким чином, позовні вимоги Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь позивача, суд на підставі ч.1 ст.94 КАС України присуджує на користь Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» задовольнити повністю.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Громадської організації «Всеукраїнське об’єднання «Ветерани за Україну» здійснені нею документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. ( одна тисяча двісті вісімнадцять гривень, 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко