Справа № 809/1562/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2016 р. Справа № 809/1562/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Лучко О.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 17679,07 грн,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2016 року Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Долинська ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення заборгованості в розмірі 17679,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, будучи суб'єктом підприємницької діяльності та перебуваючи на податковому обліку в Долинській ОДПІ, порушив вимоги Податкового кодексу України, а саме: не сплатив грошові зобов'язання з єдиного податку, самостійно ним задекларовані в податковій декларації за 9 місяців 2015 року в розмірі 2569,92 грн. та за 2015 рік в розмірі 15129,92 грн. Заборгованість відповідача станом на 02.11.2016 року становить 17679,07 грн., а тому підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі наведеного позов просив задовольнити повністю.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надав.

Згідно із ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований Болехівською міською радою Івано-Франківській області 15.03.2012 року фізичною-особою підприємцем та взятий на облік у Долинську ОДПІ (а.с. 15).

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 09.11.2015 року відповідач подав до Долинської ОДПІ податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за три квартали 2015 року, в якій самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за ставкою 5% в розмірі 2569,92 грн. (а.с. 8).

09.02.2016 року ФОП ОСОБА_1 подав до Долинської ОДПІ податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2015 рік, в якій самостійно визначив суму податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду за ставкою 4% в розмірі 15129,92 грн. (а.с. 7).

23.11.2015 року Долинська ОДПІ виставила відповідачу податкову вимогу про сплату податкового боргу за №2675-23, яка ним отримана 02.01.2016 року, а тому нова податкова вимога не виставлялась (а.с. 6).

Враховуючи наведене, станом на 02.11.2016 року за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг по єдиному податку в загальному розмірі 17679,07 грн.

Вказане підтверджується довідкою про суму податкового боргу, податковими деклараціями платника єдиного податку та обліковою карткою відповідача (а.с. 6, 9).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п.8.3 ст.8 ПК України).

Згідно із п.п.10.1.2 п.10.1 ст.10 ПК України до місцевих податків належить єдиний податок.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються главою 1 розділу ХІV ПК України.

Так, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 ст.297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

В п.291.3 ст.291 ПК України передбачено, що юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно із п.291.4 ст.291 ПК України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності поділяються на першу, другу, третю, четверту, п'яту та шосту групи платників єдиного податку.

До третьої групи платників єдиного податку відносяться - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 20000000 гривень (п.п.3 п.291.4 ст.291 ПК України) з 24.12.2015 року - 5000000.

Згідно із абз.2 п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Відповідно до п.295.3 ст.295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно із п.296.3 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву (п.п.298.1.1 п.298 ст.298 ПК України).

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (ІІІ група), зобов'язаний сплачувати єдиний податок визначений ним самостійно у податкових деклараціях, зокрема, за три квартали 2015 року та 2015 рік у строки, передбачені п.295.3 ст.295 ПК України.

Однак, визначений Законом обов'язок щодо сплати єдиного податку відповідач виконував неналежним чином, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 17679,07 грн.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п.59.1 ч.2 ст.59 ПК України).

Згідно із п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п.95.3 ст.95 ПК України).

Наявність податкового боргу відповідача підтверджується дослідженими матеріалами справи, доказів сплати заборгованості суду відповідачем не представлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) в дохід місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку в розмірі 17679,07 грн. (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят дев"ять гривень сім копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Лучко О.О.