Справа № 646/8212/16-а
Суддя: Блага І. С.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/8212/16-а
№ провадження 2-а/646/156/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.16року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участі секретаря - Старікової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, яким вона просить:

-визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 04.05.2016 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 26.04.2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що з 01.08.1982 року по 18.08.1989 року ОСОБА_1 працювала у Харківському радіозаводі ім.XXV з'їзду КПРС, який з 05.12.2001 року реорганізовано в Державне підприємство «Харківський радіозавод «Протон» за професією лакувальниця (лакрировщица, работающая с лаками, зянятой лакирированием изделий и метала с преминением вредных веществ не ниже третьего класса опасности), тобто на посаді, передбаченій Списком № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при призначенні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 26.04.2016 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 04.05.2016 позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки у ст.. 13 вищевказаного Закону було внесено зміни та підвищено вік при досягненні якого вона могла звернутись за отриманням пенсії. В той же час, позивач вважає вказане рішення таким, що прямо обмежує її право на соціальний захист, яке гарантоване Конституцією України.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, крім того в матеріалах справи містяться заперечення проти вищевказаного позову, в яких зазначено, що 26.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням Управління від 04.05.2016 року позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно зі ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» оскільки вона не досягла пенсійного віку, передбаченого законодавством. Тому відповідач вважає, що вказане рішення від 04.05.2016 року є законним.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 01.08.1982 року по 18.08.1989 року ОСОБА_1 працювала на Харківському радіозаводі ім.XXV з'їзду КПРС, який 05.12.2001 року був перейменований на ДП «Харківський радіозавод «Протон» та виконувала роботи по лакуванню друкованих плат. При лакування друкованих плат застосовувалися речовини: лак УР-231, лак ЕП-51, розчинник марки -647, ацетон, фенол, формальдегід «А», демітілформальмамід, суміш спирто-ніфрасова», які відносяться до матеріалу не нижче третього рівня небезпечності, які передбаченій Списком № 2 (а.с. 16).

Копією довідки ДП «Харківський радіозавод «Протон» підтверджується, що ОСОБА_1 працювала в цеху № 715(31) лакувальницею з 01.08.1982 по 18.08.1989 року (а.с. 15).

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 працювала на посаді лакувальниці («лакировщица» на російській мові) у Харківський радіозавод ім.XXV з'їзду КПРС з 01.08.1982 по 18.08.1989 року (а.с. 12).

25.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Червонозавоському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 04.12.2014 р. № 290 позивачеві було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки вона не досягла пенсійного віку, передбаченого законодавством. Також в рішенні було зазначено, що право на призначення пенсії за віком список №2 у неї виникне після досягнення 52 років (на підставі ст.21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів війни праці та інших громадян похилого віку в Україні»).

Крім того, ОСОБА_1 26.04.2016 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Червонозавоському районі м. Харкова з заявою про призначення пенсії. В той же час, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 04.05.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії, у зв'язку з тим, що вона не досягла пенсійного віку передбаченого законодавством України, оскільки Законом України № 2/3 - VIII від 02.03.2015р. внесено зміни в ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» де передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються на нормами цього закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», у редакції від 09.12.2012 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Крім того, жінкам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умова призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 100 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383(далі - Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, яка звернулась за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Професія позивача віднесена до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».

Згідно із п.3 додатку № 1 до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383», пільговий стаж зараховується за весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж ОСОБА_1 за Списком № 2 складає 07 років 00 місяців 18 днів.

Тобто при зверненні до Управління з заявою про призначення пенсії на пільговий умовах за Списком № 2 у 2014 році у позивача ОСОБА_1 була соціальна гарантія держави на отримання пенсії при досягненні відповідного віку, а саме, як зазначено у рішенні Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова від 04.12.2014 р. № 290, при досягненні позивачем 52 років.

Після досягнення вищевказаного віку позивач звернулась до Управління з заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, однак, у зв'язку із внесенням змін до законодавства в частині пенсійного забезпечення, яким було підвищено пенсійний вік, позивач була позбавлена соціального права, яке було гарантоване державою на час її звернення до Управління з заявою про призначення пенсії у 2014 році.

В той же час, ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на положень ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як на підставу для відмови в призначені пенсії судом не приймаються, оскільки це суперечить ст. 22 Конституції України, яка містить імперативну вимогу недопущення звуження конституційних прав і свобод при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних Законів. Оскільки на момент виникнення у позивача права на призначення пенсії, чинний на той час Закону України «Про пенсійне забезпечення» гарантував її право на призначення пенсії на пільгових умовах, (а саме у 52 роки), то відповідна гарантія не може бути змінена чи скасована, оскільки це свідчитиме про звуження існуючих прав і свобод, що не узгоджується з ст. 22 Конституції України.

Разом з тим, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.09.2014 року, у п. 32 зазначив, що сам факт існування у заявників права на отримання надбавки до пенсії не оспорювався сторонами провадження, і Суд вважає, що суть права заявників є достатньо чіткою для застосування статті 1 Першого протоколу та що дійсно право заявників на отримання надбавки до пенсії, передбачене національним законодавством, становило майно у значенні цього положення.

Тобто, позбавлення права на призначення пенсії, буде позбавленням позивача його майна, що в свою чергу є порушенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач не вправі був відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, а тому рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах є протиправним.

Таким чином, під час розгляду справи знайшли своє підтвердження ті обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, що є підставою для їх задоволення.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст. 94 КАС України. -

Відповідно до ст. ст. 71, 94, 99, 100, 160, 161, 162, 163 КАС України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

п о с т а н о в и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова від 04.05.2016р. про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 26 квітня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.Харкова (ідентифікаційний код 22682342, м.Харків, вул..Гольдбергівська, 15) на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя І.С.Блага