Справа № 203/3974/16-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3974/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Східного офісу Державної аудиторської служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012 року по 30.04.2016 року. За підсумками ревізії було складено акт, яким встановлено ряд порушень фінансової дисципліни в діяльності закладу. На підставі вказаного акту та протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2016 року було винесено постанову від 11.08.2016 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП та накладено штраф в сумі 136 грн. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, оскільки висновки щодо порушення нею ведення бухгалтерського обліку не відповідають дійсності, в її компетенцію, як економіста з фінансової роботи 1 категорії планово-економічного відділу не входило ведення бухгалтерського обліку. В зв'язку з цим позивач просила суд скасувати постанову від 11.08.2016 року про накладення на неї адміністративного стягнення та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Ухвалою суду від 17.11.2016 року постановленою у відповідності до ч.6 ст.160 КАС України відповідача по справі було замінено з Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на Східний офіс Державної аудиторської служби України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений ОСОБА_2 адміністративний позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити останній в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови. В призначене на 17.11.2016 року судове засідання не з'явився, надавши клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, з урахуванням раніше наданих пояснень.

Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи письмові та усні пояснення представника відповідача, що були надані під час судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області, правонаступником якої внаслідок реорганізації проведеної на підставі постанови КМУ №266 від 06.04.2016 року є Східний офіс Державної аудиторської служби України, було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради за період з 01.01.2012 року по 30.04.2016 року, якою встановлено ряд порушень фінансової дисципліни в діяльності закладу, про що складено відповідний акт ревізії №04.2-20/11 від 01.07.2016 року.

За наслідками виявлених під час ревізії порушень 03.08.2016 року відносно економіста з фінансової роботи 1 категорії планово-економічного відділу лікарні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та 11.08.2016 року винесено постанову серії ДФІ №04-0152/2016 по притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.164-2 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті передбачена за приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентаризацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності.

Відповідно до термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.8 України Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2016 року та оскаржуваної постанови від 11.08.2016 року, підставою для притягнення позивачки до відповідальності стало ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку за період з 01.10.2013 року по 30.04.2016 року, а саме: покриття витрат сторонніх юридичних осіб (орендарів) на загальну суму 161864 грн. 24 коп., внаслідок не відшкодування в повному обсязі використаних орендарями експлуатаційних витрат, що є порушенням п.п.1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п.п.19,20,22,23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ №228 від 28.02.2002 року; п.п.1.2,2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року.

Разом з тим, в період, за який проводилась перевірка, позивач не займала посаду бухгалтера, а перебувала на посаді економіста з фінансової роботи 1 категорії планово-економічного відділу лікарні та згідно її посадових інструкцій до її обов'язків не входило ведення бухгалтерського обліку на підприємстві.

Крім того, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Частиною першою ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З матеріалів справи вбачається, що ревізія фінансово-господарської діяльності Комунального закладу «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради проводилась відповідачем за період з 01.01.2012 року по 30.04.2016 року, виявлені під час перевірки порушення було вчинено саме у цей період та останні не є триваючими.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення відносно позивачки було складено 03.08.2016 року. а оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 11.08.2016 року, тобто з пропуском встановленого ч.1 ст.38 КУпАП строку та без дотримання вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти поста-нову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність скасування постанови серії ДФІ №04-0152/2016 від 11.08.2016 року заступника начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Лукяненко В.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 136 грн.

В частині заявлених позивачкою вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, суд враховує, що даний спір у відповідності до п.1 ч.2 ст.17, п.2 ч.1 ст.18 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Таким чином, суд не є тим органом, в розумінні зазначеної норми, який має повноваження щодо закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст.164-2 КУпАП, яка в силу ст.221 КУпАП не відноситься до підвідомчості судів, а перевіряє лише правомірність винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності з прийняттям в подальшому одного із рішень, передбачених ст.162 КАС України.

В зв'язку з цим, в задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити за безпідставністю.

У відповідності до ч.1 ст.94 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 слід стягнути сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,71,94,128,159-163,171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Східного офісу Державної аудиторської служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДФІ №04-0152/2016 від 11 серпня 2016 року заступника начальника Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Лукяненко В.В. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 136 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Східного офісу Державної аудиторської служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.Ю.Казак