Справа № 711/7107/16-а
Суддя: Дунаєв С. О.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №711/7107/16-а

Номер провадження 2-а/711/211/16

28 жовтня 2016 року

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі

головуючий суддя Дунаєв С.О.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною відмову УПФУ в м. Черкаси щодо перерахунку його пенсії з урахуванням складових його заробітної плати, які зазначені в графі «інші виплати»;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату в подальшому пенсії позивача, відповідно до довідки Черкаської обласної державної адміністрації від 04.07.2016р. №06-116 про складові заробітної плати, з урахуванням при обчисленні розміру пенсії допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії за попередні шість місяців та виплатити позивачеві суми різниці без обмеження її максимального розміру та без зміни визначення індексації пенсії в результаті перерахунку.

Відповідач позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення, в яких зазначив, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення та суми індексації заробітної плати не є складовими елементами заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при обчисленні розміру пенсії. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Також відповідач зауважив на неправомірність вимог щодо проведення перерахунку без зміни базового періоду для індексації та без обмеження максимального розміру пенсії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши усі наявні у справі докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням від 22.06.2010р. /а.с.15/.

З 14.05.2010р. позивачеві призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Розрахунок пенсії проведено із заробітної плати, розмір якої обчислювався без врахування значень в графі «інші виплати», що міститься в довідці про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір призначеної пенсії складає 90% суми заробітної плати державного службовця /а.с.18/.

05.07.2016р. позивач звернувся до відповідача з заявою про розрахунок його пенсії з заробітної плати до складу якої врахувати ще й інші виплати, відповідно до довідки Черкаської обласної державної адміністрації від 04.07.2016р. /а.с.16/. У даній довідці, крім окладу, доплат, надбавок і премій, зазначені «інші виплати» з жовтня 2007 року по квітень 2010 року включно, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування /а.с.19-20/.

Листом відповідача від 11.07.2016р. за вих.№222/Б-10 позивачеві відмовлено у включенні до заробітної плати для обчислення пенсії інших виплат /а.с.17-18/.

За таких обставин, позивач вважає, що відповідач порушує його право на отримання пенсії, обчислюваної відповідно до діючого законодавства, у зв'язку з чим звернувся з зазначеним позовом до суду.

Тож між сторонами виникли правовідносини з пенсійного забезпечення державних службовців та існує спір з приводу порядку розрахунку розміру пенсії позивача, що регулюється Законом України №3723-XII від 16.12.1993р. «Про державну службу» (далі ЗУ №3723-ХІІ), Законом України №1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі ЗУ №1058-IV), Законом України №1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» (далі ЗУ №1788-ХІІ), Законом України №108/95-ВР від 24.03.1995р. «Про оплату праці» (далі ЗУ №108/95-ВР).

За змістом статті 37 ЗУ №3723-XII (у редакції , яка діяла на час призначення пенсії позивачу, тобто на травень 2010р.) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 ЗУ №108/95-ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 ЗУ №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інші виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 ЗУ №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 ЗУ №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 ЗУ №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші виплати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, мають враховуватись при обчисленні розміру його пенсії, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Відповідно до ст.2442 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин неврахування до складу заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії позивача, інших виплат є неправомірним.

При цьому суд не приймає доводи відповідача щодо того, що відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213 з 01.06.2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. В цьому контексті суд зауважує, що предметом спору є право позивача на призначення пенсії в належному розмірі, і не повязане з порядком перерахунку пенсій, передбаченим ст.371 Закону №3723-XII, ст.42 Закону 1058-IV. Зазначене право позивача виникло до ухвалення цього закону, а тому не може обмежуватись цим законом, оскільки закон не має зворотної дії.

Отже вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати є правомірними і підлягають задоволенню.

Що стосується дати проведення перерахунку, суд зауважує наступне.

Право на призначення пенсії у позивача виникло з травня 2010р., отже саме з цієї дати розмір пенсії позивача має бути обчислений із заробітної плати, до складу якої підлягають включенню й інші виплати. Разом з тим, подання документів, необхідних для призначення та обчислення пенсії, є обовязком особи, яка звертається за призначенням пенсії (ст.44 Закону №1058-IV). Довідку про складові заробітної плати, що подається для розрахунку розміру пенсії, позивач надав відповідачеві 08.07.2016р., коли звернувся з заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно. За таких обставин право на отримання пенсії, обчисленої із заробітної плати відповідно до даних довідки від 04.07.2016р., позивач має з 01.07.2016р..

Щодо інших позовних вимог, то суд зауважує що відповідно до ч.4 ст.37 Закону №3723-ХІІ, ч.3 ст.27 Закону №1058-IV передбачено обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною). Зазначені норми законів є діючими і обовязковими для застосування, а тому підстав для обмеження дії та сфери застосування таких положень суд не вбачає.

Особливості здійснення індексації грошових доходів населення передбачені відповідним Порядком, який затверджений постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078. Зазначеним Порядком не передбачено особливих умов для збереження базового періоду індексації пенсії у разі зміни її розміру. Посилання позивача на п.101 є помилковим, оскільки цим пунктом передбачено можливість не змінювати базовий місяць для визначення індексації у тих випадках, коли в результаті перерахунку пенсій за рішенням суду, яке набрало законної сили, виплата перерахованих сум до пенсії фактично не здійснюється, а строк її виплати не визначений. Зазначене стосується вже порядку виконання рішення суду про перерахунок пенсії. Якщо за судовим рішенням про перерахунок пенсії її розмір збільшується, то здійснення індексації проводиться на загальних підставах.

За таких обставин позовні вимоги про проведення нарахування та виплату різницю пенсії за минулий час без обмеження її максимального розміру та без зміни визначення індексації пенсії в результаті перерахунку є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, згідно ч.2 ст.11 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. В позові позивач просить включити до складу заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, сум допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Разом з тим, в довідці про складові заробітної плати від 04.07.2016р. №06-116 такі суми зазначені в графі «Інші виплати» в загальному щомісячному розмірі без виокремлення їх по конкретних видах. Проте, на всі ці виплати нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому всі зазначені суми мають бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача. У звязку з цим, задля уникнення неузгодженостей, з метою забезпечення повного захисту права позивача на отримання пенсії, суд вважає за необхідне постановити рішення про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням всіх інших виплат, на які нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то на підставі ч.3 ст.94 КАС України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суму коштів в розмірі 100грн.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався в порядку скороченого провадження, то відповідно до п.8 ч.6 ст.1832, ч.1 ст.256 КАС ухвалено судом постанова не підлягає до негайного виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 17, 18, 71, 87, 94, 158-163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо відмови у здійсненні обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 із заробітної плати з врахуванням інших виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від заробітної плати, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час призначення пенсії, із включенням до складу заробітної плати додатково інших виплат, зазначених у довідці про складові заробітної плати від 04.07.2016 року №06-116, виданої Черкаською обласною державною адміністрацією, починаючи з 01 липня 2016 року з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: ОСОБА_2