Справа № 2-а-1882/11
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1882/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Бота О.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії, перерахунок пенсії, стягнення недонорахованої суми індексації пенсії,-

встановив:

ОСОБА_1 у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії, перерахунок пенсії, стягнення недонорахованої суми індексації пенсії . В ході судового розгляду справи позивач неодноразово збільшував та уточнював позовні вимоги, про що подав до суду письмові заяви та остаточно просив суд, згідно заяви від 01.12.2015 року:

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, нараховану пенсійним фондом і виплачену за 2007 -2009 роки суму 923,00грн., як одноразову індексацію до пенсії, з січня 2010 року дану суму донараховувати щомісячно до його пенсії по теперішній час;

-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на його користь 19383 грн., як не нараховану і не виплачену суму індексації його пенсії з січня 2010 року по вересень 2011 року. Дана сума складається з індексації за 2007-2009 року;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рахувати його основну пенсію з січня 2012 року в сумі 6059 грн. 25 коп. на підставі ПКМ України «Про збільшення пенсій інвалідам війни на 25 відсотків»;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з квітня 2015 року рахувати його пенсію до виплати в сумі 9490,00 грн.;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, на підставі ПКМ України № 355 від 23.04.2012 року нарахувати підвищення до пенсії з 01.07.2012 року на 35 відсотків від основної пенсії, що складає підвищення на 2150,00 грн. в місяць;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок його основної пенсії починаючи з травня 2015 року, на підставі наданої довідки УМВС України в Закарпатській області від 05.05.2015 року, від грошового забезпечення по посаді з якої він звільнений на пенсію, яка на квітень 2012 року складала 8601 грн. 77 коп. з яких від 90 % грошового забезпечення, основна пенсія склала 7741 грн. 50 коп.;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зробити перерахунок і рахувати його нараховану пенсію з вересня 2015 року в сумі 12280 грн., без врахування сум індексації у звязку із збільшенням з вересня 2015 року прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати до виплати його пенсію з вересня 2015 року в сумі 10740,00 грн., з урахуванням десяти мінімальних пенсій для осіб, які втратили працездатність;

-зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області суму індексації приєднувати до пенсії з наростаючим підсумком.

Свої позовні вимоги, з урахуванням письмових пояснень , позивач обгрунтовує тим, що працював в органах внутрішніх справ України в Закарпатській області. З вересня 1996 року був звільнений на пенсію з посади начальника фінансового економічного відділу УМВС у Закарпатській області. На день його виходу на пенсію стаж за вислугою років склав 43 роки. Позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб , звільнених з військової служби та деяких інших осіб ». З 2005 року позивачу було зроблено перерахунок пенсії та нарахована основна пенсія в розмірі 6145,43 грн. , яку позивач отримує і по сьогодні. Разом з тим, з 2005 року відповідачем не було проведено жодних перерахунків пенсії, хоча у звязку з ростом цін на продовольчі та інші товари комітет статистики України встановлює індекс інфляції споживчих цін і виходячи з мінімальної пенсії , в місяці, в якому індекс інфляції перевищує 101 відсоток, Головне управління Пенсійного фонду України повинно таку суму до нараховувати до пенсії. Зазначає , що відповідно до ст. 4 ЗУ Про індексацію грошових доходів населення , передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. Відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 06 березня 2003 року .

Позивач вважає, що відповідач порушує його права у сфері індексації грошових доходів, не проводить індексацію пенсії позивачу у відповідності до норм чинного законодавства з наростаючим підсумком, а нараховану суму індексації за період 2007 -2009 роки виплатили йому як одноразову , хоча згідно норм чинного законодавства, повинні були донараховувати до пенсії і виплачувати в подальшому з наростаючим підсумком за кожний місяць. Позивач зазначає, що він погоджується із нарахованою та отриманою ним сумою індексації його пенсії за період 2007-2009 роки, однак вона була виплачена одноразово, що суперечить приписам Закону. Відповідач повинен був кожну нараховану суму індексації його пенсії донараховувати до основної пенсії, а відтак вважає, що розмір індексації його пенсії за період 2007-2009 роки в сумі 976,99 грн. з січня 2010 року повинен донараховуватись до основної пенсії, яка складає 6145,34 грн.

Позивач звернувся із письмовою заявою до ГУ ПФ України в Закарпатській області про порушення працівниками управління Закону України Про індексацію грошових доходів населення , а також про нарахування суми індексації його пенсії з наростаючим підсумком щомісяця відповідно до чинного законодавства. Однак листом від 03.03.2011 року за № 108/с00-01 відповідач повідомив, про виплату сум індексації.

Крім того позивач вказує, що основний розмір пенсії йому встановлено в сумі 4847,49 грн. Відповідно до Постанови КМУ від 28.11.2011 року №1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення розміри пенсій інвалідам війни , обчислені відповідно до ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб збільшуються на 25 відсотків , а відтак його основний розмір пенсії повинен становити 6059,25 грн. Однак відповідач не визнає його основний розмір пенсії в сумі 6059,25 грн.

Крім того, вказує, на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року по його пенсійній справі , було проведено підвищення пенсійного забезпечення. Однак, позивач не погодився із перерахунком пенсії проведеної на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року . При перерахунку пенсійного забезпечення відповідачем не була врахована довідка, про розмір грошового забезпечення, надана Головним управлінням МВС України в Закарпатській області від 05.05.2015 року. Оскільки виходячи з довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії отриманої від ГУ МВС України в Закарпатській області , станом на 01.04.2012р. розмір грошового забезпечення по посаді з якої він звільнений на пенсію становить 8 601,77 грн. Тобто розмір його пенсійного забезпечення повинен становити 7 741,50 грн., що становить 90 % від 8 601,77 грн.

Позивач вважає, що діями посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області порушені його права та інтереси, а відтак за захистом таких, вимушений звертатися до суду.

З посиланням на викладене, вважаючи свої права порушеними та з метою їх відновлення,

позивач просить суд збільшені ним в ході судового розгляду справи позовні вимоги задовольнити.

В ході судового розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог від 10.10.2016 року, однак у прийнятті такої було відмовлено, у звязку з тим, що розгляд справи на час подання заяви проводився в межах необхідних для зясування обставин, що потребують додаткової перевірки відповідно до ухвали суду від 06.09.2016 року якою поновлено судовий розгляд справи та у відповідності до приписів ст. 153 КАС України.

В судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги викладені у заяві від 01.12.2015 року підтримав і просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ній та у позовній заяві та у письмових поясненнях, що приєднані до матеріалів справи. Зокрема наголосив, що нарахована сума індексації за період 2007 -2009 роки виплачена йому відповідачем як одноразова , хоча згідно норм чинного законодавства, повинні були донараховувати до пенсії і виплачувати в подальшому з наростаючим підсумком за кожний місяць. Сума індексації його пенсії за 2007 рік склала 140,88 грн. та була виплачена йому у червні 2008 року; у жовтні 2008 року виплачена за січень - вересень 2008 року у сумі 414,27грн; у грудні 2008 року виплачена за жовтень листопад 2008 року у сумі 92,06 грн.; у січні 2009 року виплачена за грудень 2008 року у сумі 46,03 грн.; у лютому 2009 року виплачена за січень - лютий 2009 року у сумі 92,06 грн.; у квітні 2009 року виплачена за березень квітень 2009 року у сумі 92,06 грн.; у травні 2009 року в сумі 46,03 грн. Зазначив, що погоджується із нарахованою та отриманою сумою індексації його пенсії, однак в порушення приписів Закону отримав її одноразово. Відповідач повинен був донараховувати суму індексації до пенсії і виплачувати в подальшому з наростаючим підсумком за кожний місяць. Оскільки розмір індексації його пенсії за період 2007-2009 роки становить 976,99 грн. , вважає , що з січня 2010 року зазначена сума повинна донараховуватись до основної пенсії, яка складає 6145,34 грн. Наголосив на тому, що відповідач не проводив індексацію його пенсії з наростаючим підсумком за період 2007-2009 роки та в подальшому взагалі не проводив індексацію його пенсії, чим порушив вимоги Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Крім того, просив суд звернути увагу на те, що відповідно до Постанови КМУ від 28.11.2011 року №1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення розміри пенсій інвалідам війни , обчислені відповідно до ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб збільшуються на 25 відсотків з 01 січня 2012 року. Основний розмір його пенсії з 2008 року становить 4847,49 грн. , а при її збільшенні на 25 відсотків його основна пенсія повинна становити 6059, 25 грн. станом на січень 2012 року.

Звернув увагу суду на те, що відповідно до постанови КМУ № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"» від 23.04.2012 року передбачено здійснити підвищення до пенсій обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262 з 1 липня 2012 р. у розмірі 11 відсотків розміру пенсій, з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до35 відсотків розміру пенсій. На виконання вказаної постанови УМВС України в Закарпатській області надало довідку ГУ ПФ України в Закарпатській області про його грошове забезпечення станом на 01.04.2012 року за посадою, яку він обіймав на день звільнення зі служби, яке становило 8 601,17 грн. Оскільки пенсія йому нараховується 90 % від грошового забезпечення , його основна пенсія станом на 01.04.2012 року становить 7741,00 грн. Таким чином, сума донарахування до його пенсії на підставі постанови КМУ № 355 , виходячи із розміру 35 % становить 2709, 00 грн. Оскільки з вересня 2015 року збільшився прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність і склав 1074,00 грн. на місяць з якого нараховуються додаткові види надбавок до пенсії, а тому вважає, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії і рахувати його пенсію з вересня 2015 року в сумі 12280,00 грн. та виплачувати йому пенсію з вересня 2015 року в сумі 10 740,00 грн. з урахуванням десяти мінімальних пенсій для осіб які втратили працездатність. Вважає, що розмір його пенсії не відповідає вимогам законодавства України. Зазначив, що на виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2012 року, він отримав від відповідача суму нарахованої індексації його пенсії в розмірі 20 507,80 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнав з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях від 25.05.2011 року, 21.06.2011 року, 24.07.2015 року, 15.12.2015 року. Зокрема зазначив, що за період 2007-2009 роки індексація пенсії позивачу проводилась наступним чином: сума індексації пенсії за 2007 рік склала 140,88 грн. та була зарахована на рахунок позивача у червні 2008 року; у жовтні 2008 року - за січень - вересень 2008 року у сумі 414,27грн; у грудні 2008 року - за жовтень листопад 2008 року у сумі 92,06 грн.; у січні 2009 року - за грудень 2008 року у сумі 46,03 грн.; у лютому 2009 року - за січень - лютий 2009 року у сумі 92,06 грн.; у квітні 2009 року - за березень квітень 2009 року у сумі 92,06 грн. Починаючи з травня 2009 року сума індексації 46,03 грн. була включена до розміру пенсії і виплачувалась позивачу щомісячно. Отже, позивачу індексувалась пенсія відповідно до чинного законодавства з наростаючим підсумком індексу споживчих цін . Позивач самостійно обрахував суму за період з 2007 -2009 року в розмірі 976,99 грн. , яку просить включити щомісячно до розміру пенсії . Вважає такий розрахунок необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ЗУ Про індексацію грошових доходів населення та постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення та не має економічного обгрунтування . Вважає необгрунтований розрахунок наведений позивачем , та вважає, що позивач невірно трактує зміст поняття з наростаючим підсумком приєднувавши суму індексації до пенсії з наростаючим підсумком. Вказує, що вимоги позивача про приєднання суми індексації до пенсії з наростаючим підсумком є безпідставними. Зазначає, що пенсія позивачу нараховувалась і виплачувалась згідно норм чинного законодавства. Просив врахувати, що постановою Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2012 року позов було задоволено , зокрема зобовязано їх суму в розмірі 976,99 грн. як індексацію пенсії позивача з січня 2010 року та в подальшому донараховувати щомісячно до пенсії та зокрема стягнуто суму в розмірі 20507,80 грн. як не нараховану і не виплачену суму індексаці з січня 2010 року по вересень 2011 року. У квітні 2013 року відповідачем постанову суду виконано, та до розміру пенсії позивача було включено суму в розмірі 976,99 грн. , виплата якої проводилась до 01 квітня 2015 року.

Що стосується позовної вимоги за № 3 згідно заяви від 01.12.2015 року , представник відповідача вказує, що постановою КМУ від 28.12.2011р. № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення - розміри пенсій інвалідам війни , обчислені відповідно до статей 13 і 21 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб збільшуються на 25 відсотків. Позивачу пенсія обчислена відповідно до ст. 13 Закону з грошового забезпечення згідно довідки, наданої УМВС України в Закарпатській області про грошове забезпечення за посадою начальник відділу ДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області № 611/1 від 03.09.2008 року в розмірі 5386,10грн. Основний розмір пенсії , без надбавок та підвищень обчислений відповідно до статті 13 Закону складає 5386,10 грн. х 90% = 4847,49 грн. Отже, розмір пенсії обчислений відповідно до ст. 13 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб позивача ОСОБА_1 становить 4847,49 грн. З 01.01.2012 року позивачу збільшено на 25% ( 4847,49 грн. х 25%) = 1211,87 грн. Вважає, що вимога до ГУ ПФ України в Закарпатській області рахувати основну пенсію з 01.01.2012 року у розмірі 6059,25 грн. не підлягає задоволенню, оскіьки постановою КМУ від 28.12.2011р. № 1381 передбачено розміри пенсій, обчислених відповідно до ст. 13 Закону збільшити, а не встановити в підвищеному розмірі. Що стосується інших позовних вимог, представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях від 15.12.2015 року. Крім того, просив суд заявлені позивачем позовні вимоги за період з 04.09.1996 року по 22.10.2009 року залишити без розгляду. Зазначає, що позивачем пропущено строк встановлений ст. 99 КАС України звернення до суду за захистом порушених прав, а відтак просив суд залишити такі позовні вимоги без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із змісту статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 11, ч. 2ст. 71 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Передбачене Конституцією України право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) та має статус інваліда війни II групи.

Питання індексації пенсі ї врегульоване Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно статті 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Відповідно до статті 3 Закону № 1282-ХІІ, індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Статтею 4 вказаного Закону, передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 5 Закону проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно до ст. 6 Закону порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі -Порядок).

Відповідно до п. 1-1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 06 березня 2003 року(дати опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

За п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно абзаців 1 та 2 п. 5 Порядку в разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. В разі ж, коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці 1цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених п. 2 Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до п. п. 1-1, 4 Порядку.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

На виконання вимог ухвали ВАС України від 24.03.2015 року досліджено офіційні періодичні видання Держкомстату в якому зазначено індекс споживчих цін .

Як встановлено судом, Відповідач проводив індексацію пенсії позивача наступним чином:

Сума індексації пенсії позивача за 2007 рік склала 140,88 грн. та була зарахована на рахунок позивача у червні 2008 року;

У подальшому індексація позивачу була виплачена:

у жовтні 2008 року - за січень - вересень 2008 року у сумі 414,27грн;

у грудні 2008 року - за жовтень листопад 2008 року у сумі 92,06 грн.;

у січні 2009 року - за грудень 2008 року у сумі 46,03 грн.;

у лютому 2009 року - за січень - лютий 2009 року у сумі 92,06 грн.;

у квітні 2009 року - за березень квітень 2009 року у сумі 92,06 грн.

Починаючи з травня 2009 року сума індексації 46,03 грн. була включена до розміру пенсії і виплачувалась позивачу щомісячно.

Вказані обставини позивачем в судовому засіданні не оспорювались. Позивач зазначив, що погоджується із нарахованою та отриманою сумою індексації його пенсії, однак в порушення приписів Закону отримав її одноразово, в той час як Відповідач повинен був донараховувати суму індексації до пенсії і виплачувати в подальшому з наростаючим підсумком за кожний місяць.

Проте Відповідач в порушення приписів Закону не здійснював підвищення грошових доходів у зв'язку з індексацією, що здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Тобто фактично, між сторонами виник спір щодо механізму включення суми індексації до розміру пенсії .

За загальним правилом мало відбуватися подальше збільшення фактично виплаченої пенсії за рахунок сум індексації наростаючим підсумком.

Проте Відповідач виплачував суму індексації позивачу одноразовою виплатою і не збільшував фактично виплаченої пенсії за рахунок сум індексації наростаючим підсумком.

Отже, сума індексації пенсії нарахована та одноразово виплачена позивачу за період 2007 2009 роки становить ( 140,88+ 414,27+92,06+46,03+92,06+92,06+46,03)= 923,39 грн., яку необхідно було включати до розміру пенсії, а відтак позовні вимоги про зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, нараховану пенсійним фондом і виплачену за 2007 -2009 роки суму 923, 39 грн., як одноразову індексацію до пенсії, з січня 2010 року донараховувати щомісячно до пенсії позивача з врахуванням раніше нарахованих та сплачених сум.

Оскільки позовна вимога про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача 19 383 грн., як не нарахованої і не виплаченої суми індексації пенсії з січня 2010 року по вересень 2011 року є похідною від першої позовної вимоги, то суд приходить до висновку про задоволення даної позовної вимоги . Водночас зазначає про допущену позивачем арифметичну помилку у розрахунку, і вважає, що до стягнення підлягає сума в розмірі 19 391,19 грн. ( 923,39 грн. х 20 місяців (з січня 2010 року по вересень 2011 року) = 19 391,19 грн.

Разом з тим суд враховує, що на виконання постанови Ужгородського міськрайонного суду від 13.03.2012 року, яка була скасована ухвалою ВАС України від 24.03.2015 року , стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь позивача суму в розмірі 20 507,80 грн. як не нараховану і не виплачену позивачу суму індексації пенсії з січня 2010 року по вересень 2011 року, що сторонами в судовому засіданні визнано і не оспорювалось. Крім того, вказані обставини доведені матеріалами справи ( а.с. 79-82 Т.№2), а відтак з метою недопущення подвійного стягнення суми індексації пенсії за період з січня 2010 року по вересень 2011 року , слід врахувати раніше сплачені суми позивачу на виконання судового рішення від 13.03.2012 року.

Що стосується позовних вимог під №3 викладених у заяві ОСОБА_1 від 01.12.2015 року ( а.с. 132-133 Т. № 2) суд приходить до наступного.

Постановою Кабінету міністрів України № 1381 від 28.12.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», розміри пенсій інвалідам війни були збільшені на 25 відсотків.

Як встановлено судом, основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений відповідно до ст. 13 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб становить 4847,49 грн. ( 5386,10 грн. грошове забезпечення згідно довідки, наданої УМВС України в Закарпатській області про грошове забезпечення за посадою начальник відділу ДСБЕЗ УМВС України в Закарпатській області № 611/1 від 03.09.2008 року х 90% = 4847,49 грн.)

Постановою КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381, з метою здійснення у 2012 році заходів щодо поетапного до 2015 року підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення, було встановлено, що розміри пенсій інвалідам війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 «Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшуються на 25 відсотків.

Як встановлено судом, внаслідок проведеного розрахунку при перерахунку пенсії, основний розмір пенсії позивача, залишився в сумі 4847,49 грн., до якої відповідач проводить доплату в сумі 1211,87 грн. на підставі Постанови КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381, що підтверджується даними представлених довідок про розмір перерахованої пенсії і фактично отриманої пенсії , які знаходяться в матеріалах пенсійної справи та оглянуті судом в ході судового розгляду.

Натомість, постановою № 1381 чітко визначено, що розміри пенсій інвалідам війни, обчисленівідповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статей 13 і 21 «Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», збільшуються на 25 відсотків.

Законодавцем встановлено право на збільшення пенсії, а отже виходячи із аналізу норм чинного законодавства суд приходить до висновку, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 з січня 2012 року становить 6059,36 грн. ( 4847,49 грн. + 1211,87 грн. ( 25%) = 6059,36 грн.) , а відтак позовні вимоги в частині зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рахувати основну пенсію позивача з січня 2012 року в сумі 6059 грн. 25 коп. на підставі постанови КМ України від 28 грудня 2011 року № 1381 є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог під №5 викладених у заяві ОСОБА_1 від 01.12.2015 року ( а.с. 132-133 Т. № 2) суд приходить до наступного.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року, встановлено з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 вказаного Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків. При цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 13 лютого 2008 р. N 45, та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. N 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Постанова КМУ № 355 від 23.04.2012р. встановлює підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до розмірів пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листів ГУПФУ від 09.07.2012р., 13.09.2012 р., 11.01.2013 р. позивачу було підвищено пенсію з 01 липня 2012 року на 11%, з вересня 2012 року на 23%, з січня 2013 року на 35 % розміру пенсії, відповідно до Постанови КМУ № 355 (а.с. 180 - 183 Т.№2).

Як встановлено судом, підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року, відбувалось виходячи із основного розміру пенсії в сумі 4847,49 грн. Оскільки , судом задоволені позовні вимоги в частині зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рахувати основну пенсію позивача з січня 2012 року в сумі 6059 грн. 25 коп. на підставі постанови КМ України від 28 грудня 2011 року № 1381, то і підвищення до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року, повинно відбуватись у відсотковому відношенні до розміру пенсії встановленого в сумі 6059 грн. 25 коп.

Що стосується позовних вимог під №6 викладених у заяві ОСОБА_1 від 01.12.2015 року ( а.с. 132-133 Т. № 2) суд приходить до наступного.

Згідно позовних вимог позивач просить суд перерахувати йому пенсію у відповідності до даних довідки від 05.05.2015 року, виданої на імя позивача структурним підрозділом МВС України -управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку УМВС України в Закарпатській області.

Проте у вказаній довідці зазначено, що викладений у ній розмір грошового забезпечення проведено на підставі постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та за нормами чинними на 01.04.2012 року. ( а.с. 179 Т.№2)

Так, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Пунктами 1,5 Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до вищевказаного Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, при цьому для перерахунку враховуються: посадовий оклад, оклад за військове звання та відсоткова надбавка за вислугу років у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців» встановлено нові розміри грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, що складаються з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Оскільки відповідного рішення Кабінетом Міністрів України після 01.01.2008 р. не приймалось, підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, відсутні.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Вищим адміністративним Судом України в ухвалах від 02.07.15 року у справі К/800/18256/14, від 19.05.2015 року у справі К 800/13535/15, Верховним Судом України у постанові від 07.02.2012 року (справа № 21-463а11) та в рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 року N 4-рп/2015.

Оскільки преміювання військовослужбовців законодавчо встановлено у залежності від економії фонду грошового забезпечення, фактичної величини наявного фонду грошового забезпечен-ня, передбаченого в кошторисі відповідного Міністерства України, то розмір премій має змінний характер, у зв'язку з чим при перерахунку пенсії премія враховується у середніх розмірах, фактично виплаченої за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії. Підставою для перерахунку пенсії позивача могла б бути лише Постанова КМ України, яка змінює розмір одного з видів грошового забезпечення чи премії, або вводить новий вид грошового забезпечення.

Отже підстав для зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок пенсії Позивачу у відповідності до даних довідки від 05.05.2015 року , судом не встановлено оскільки нової постанови КМ України, яка б регулювала питання підвищення чи перерахунку пенсій на даний час КМ України не прийнято.

Таким чином, встановлено, що позивач не має правових підстав для здійснення перерахунку пенсії у відповідності до даних довідки від 05.05.2015 року та на зобов'язання відповідача щодо вчинення дій пов'язаних із таким перерахунком пенсії позивачу, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Що стосується позовних вимог під №4,№7,№8 викладених у заяві ОСОБА_1 від 01.12.2015 року ( а.с. 132-133 Т. № 2) суд приходить до наступного.

Згідно позовних вимог під №4,№7,№8 позивач просить суд: зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з квітня 2015 року рахувати його пенсію до виплати в сумі 9490,00 грн.; зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зробити перерахунок і рахувати його нараховану пенсію з вересня 2015 року в сумі 12280 грн., без врахування сум індексації у звязку із збільшенням з вересня 2015 року прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність; зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати до виплати позивачу пенсію з вересня 2015 року в сумі 10740,00 грн., з урахуванням десяти мінімальних пенсій для осіб, які втратили працездатність.

Приймаючи рішення з приводу даних позовних вимог, суд виходив із приписів КАС України, зібраних у справі та наданих сторонами доказів, яким надав повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свободта інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсу (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З огляду на наведене, враховуючи, що позовні вимоги про зобов'язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з квітня 2015 року рахувати пенсію позивача до виплати в сумі 9490,00 грн.; зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зробити перерахунок і рахувати його нараховану пенсію з вересня 2015 року в сумі 12280 грн., без врахування сум індексації у звязку із збільшенням з вересня 2015 року прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність; зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати до виплати позивачу пенсію з вересня 2015 року в сумі 10740,00 грн., з урахуванням десяти мінімальних пенсій для осіб, які втратили працездатність, є похідними від вимоги про скасування рішення Відповідача про відмову у здійсненні перерахунку чи нарахування пенсії позивачу, беручи до уваги, що позивач із заявою про здійснення перахунку чи нарахування пенсії з наведених підстав до Відповідача не звертався і така не була предметом розгляду Відповідачем і вказані обставини сторонами не оспорювались в судовому засіданні, суд вважає, що вищевказані позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Із наведених вище положень ст.2 КАС України вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

За визначенням п.8 ст.3 КАС України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 2, пунктів 6, 8 частини першої статті 3, частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями субєкта владних повноважень, а суд - встановити, чи дійсно порушують дії субєкта владних повноважень права та інтереси позивача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чибездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішен-ня, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, як встановлено частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до ст.72 КАС України, підставами для звільнення від доказування певних обставин є лише встановлення цих обставин судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили; визнання судом цих обставин загальновідомими; визнання цих обставин сторонами, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на наведене, суд, не спростовуючи наявності у відповідача як субєкта владних повноважень обовязку доведення правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності, вказує на те, що позивач не звільнений від доказування обставин, які покладено ним в основу позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні позивач із заявою про здійснення перахунку чи нарахування пенсії з квітня 2015 року та з вересня 2015 року до Відповідача не звертався і така не була предметом розгляду Відповідачем і вказані обставини сторонами не оспорювались в судовому засіданні. Отже, відповідач , як субєкт владних повноважень, жодного рішення з приводу перерахунку чи відмови позивачу у перерахунку пенсії з квітня 2015 року та з вересня 2015 року не приймав.

Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовними вимогами в цій частині , йому не було відмовлено у у перерахункучи нарахуванні пенсії з квітня 2015 року та з вересня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд, не заперечуючи права у позивача на отримання пенсії у належному розмірі, вважає, що на дату звернення ОСОБА_1 до суду з даними позовними вимогами відсутній факт порушення відповідачем права позивача .

Отже, є передчасним звернення позивача до суду з вимогами про: зобов'язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з квітня 2015 року рахувати пенсію позивача до виплати в сумі 9490,00 грн.; зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зробити перерахунок і рахувати його нараховану пенсію з вересня 2015 року в сумі 12280 грн., без врахування сум індексації у звязку із збільшенням з вересня 2015 року прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність; зобовязання Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати до виплати позивачу пенсію з вересня 2015 року в сумі 10740,00 грн., з урахуванням десяти мінімальних пенсій для осіб, які втратили працездатність, а тому в задоволенні вказаної частини позову слід відмовити.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності.Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року позивач звільнений від сплати судового збору. При цьому позивач не заявив про понесення судових витрат та відшкодування таких, тому у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» , ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 45 від 13.02.2008 року, ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163,185-186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобовязання вчинити певні дії, перерахунок пенсії, стягнення недонорахованої суми індексації пенсії задовольнити частково.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нараховану Пенсійним фондом та виплачену за період 2007 2009 роки суму в розмірі 923,39 грн. як одноразову суму індексації до пенсії ОСОБА_1 в подальшому з січня 2010 року донараховувати і виплачувати щомісячно до пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше нарахованих та сплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 суму ненарахованої і невиплаченої індексації пенсії за період з січня 2010 року по вересень 2011 року в розмірі 19 391, 19 грн. з урахуванням раніше сплачених сум на виконання судового рішення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області рахувати основну пенсію ОСОБА_1 з січня 2012 року в сумі 6059,25 грн.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 згідно Постанови КМ України №355 виходячи з основного розміру пенсії в сумі 6059,25 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3