Справа № 753/12698/16
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Парінов А.Б.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

апелянт ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу та постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив:

- визнати дії Державної казначейської служби України щодо невиплати одноразової грошової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та щорічної допомоги на оздоровлення по чотири мінімальних заробітних плат за 2007, 2008, 2009, 2010 роки та разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту», протиправними;

- стягнути з Державної казначейської служби України по справам № 2-2732/10 та № 2-2731/10 згідно рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18.11.2010 року одноразову грошову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат на суму 28800 грн., щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в розмірі 1760 грн., за 2008 рік в розмірі 2180 грн., за 2009 рік в розмірі 2520 грн., за 2010 рік в розмірі 3536 грн., на суму 38796 грн., та разову грошову допомогу до 5 травня на суму 6253, 70 грн., а всього на загальну суму 45049, 70 грн.;

- стягнути з Державної казначейської служби України компенсацію за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми з 24.01.2014 на суму 3378,72 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року позовну заяву в частині вимог про визнання дій протиправними, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії за період часу з 2007 року по 05.01.2016 залишено без розгляду.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою та постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційні скарги з підстав порушення судом першої інстанції норм права, в яких просить скасувати ухвалу та постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала та постанова суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нової постанови з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву в частині без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з даним позовом після закінчення шестимісячного строку звернення до суду, однак при цьому доказів про поважність пропуску строку звернення в цій частині суду не подав.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказував, що нарахування та виплата коштів стягувачу буде можлива тільки після повного фінансування, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України та Державного бюджету України. Крім того, вказував, що відсутність коштів державного бюджету, які стали наслідком неможливості виконання рішення суду, не може бути підставою для застосування фінансових санкцій до відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Щодо апеляційної скарги позивача на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом із тим, період позовних вимог, які мають бути залишені без розгляду має відраховуватись в залежності від дати звернення позивача до суду, самих позовних вимог та визначатись конкретною датою.

Суд першої інстанції приймаючи ухвалу про залишення позову без розгляду виходив з того, що позивач просить визнати дії протиправними, стягнути кошти та зобов'язати вчинити дії за період з 2007 року по 2014 рік, а в частині стягнення 3% річних від суми заборгованості по липень 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом в суд з підстав порушення відповідачем вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» щодо дотримання строків виконання рішень судів у справах № 2а-7232/10 та № 2а-7231/10 та просив стягнути присуджені кошти та компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу.

Тобто, спір не пов'язаний із виплатою відповідних сум за 2007-2014 роки, а стосується порушення строків виконання рішень судів, якими такі виплати зобов'язано нарахувати та виплатити.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково вважав пропущеним строк звернення позивача до суду з даним позовом.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питань, зазначених у ч. 1 ст. 107, ч.2 ст. 102 КАС України. У зв'язку з цим апеляційну скаргу позивача слід задовольнити, ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду - скасувати.

Щодо суті позовних вимог та доводів апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18.11.2010 в справі № 2-7232/10 зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації провести нарахування ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової грошової компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та щорічної допомоги на оздоровлення по 4 мінімальних заробітних плат за 2007, 2008, 2009, 2010 роки з врахуванням отриманих сум та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації провести виплату зазначених коштів.

24.06.2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа в справі № 2а-7232/10.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 28.11.2013 змінено спосіб виконання рішення в справі № 2а-7232/10 та стягнуто з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_3 одноразову грошову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат в сумі 28800 грн. та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі по 4 мінімальних заробітних плат за 2007 рік в сумі 1760 грн., за 2008 рік в розмірі 2180 грн., за 2009 рік в розмірі 2520 грн., за 2010 в розмірі 3536 грн., а всього: 38796 грн.

Крім того, рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 18.11.2010 в справі № 2-7231/10 стягнуто з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_3 7628 грн. недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ст.13 «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту».

10.06.2010 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа в справі № 2а-7231/10.

Постановами державного виконавця повернуто виконавчі документи в справах № 2а-7232/10 та № 2а-7231/10 стягувачу.

В подальшому, ОСОБА_3 виконавчі документи з відповідними заявами подав до казначейської служби для виконання у порядку визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», які останньою були прийняті до виконання.

Оскільки,трьохмісячний строк на перерахування коштів стягувачеві за рахунок бюджетних коштів сплинув, а станом на день подання позову належні позивачу суми не виплачені, останній звернувся з даним позовом до суду, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача.

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам, колегія судді зазначає, що згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 01 січня 2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Статтею 3 Закону встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частинами 2, 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду; перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

В свою чергу, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення на момент виникнення спірних правовідносин був визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства:

1) забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання виконавчого документа суду в повному обсязі такий документ повертається до суду з відміткою про його виконання;

2) вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку;

3) розглядають письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 845 виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Пунктом 33 Порядку № 845 передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку.

Процедура безспірного списання коштів з державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів визначена пунктами 47-52 Порядку.

Тобто, казначейська служба відповідно до наданих повноважень здійснює виконання судових рішень за рахунок коштів Державного бюджету за бюджетною програмою для виконання рішень суду.

Отже, повноваження відповідача, що визначені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та спрямовані на здійснення перерахунку коштів стягувачу за рішенням суду є нічим іншим як діяльністю у сфері виконання судових рішень.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами також перебувають в стадії виконання судових рішень.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.267 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Згідно до вимог ч.9 ст.267 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Позивач із заявою в порядку ст. 267 КАС України не звертався, а пред'являти новий адміністративний позов.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Згідно із ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обрав свій захист шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виконання у визначений законом строк та у повному обсязі рішення суду.

Отже, в даному випадку позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність між сторонами спірних правовідносин інших, ніж ті що вже вирішені судом.

Відповідно до п. З ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року та постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року та постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О. Беспалов

Суддя А.Б.Парінов

Повний текст виготовлено - 30.11.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.