Справа № 200/8935/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/8935/16-а
Провадження № 2а/200/406/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" жовтня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання рішення протиправними, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним.

Він працював з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей і обладнання «Дніпродомнаремонт» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій 4-го розряду (запис у трудовій книжці № 13, 14), також є довідка про нарахування заробітної плати за цей період роботи. Професія монтажника сталевих і залізобетонних конструкцій була віднесена до Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, постановою Кабінету міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162. Відповідно до довідки № 56 від 09.09.2009 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач пропрацював у період з 02.03.1983 по 19.07.1985 року на умовах повного робочого дня на шкідливих роботах на будівництві та ремонті нових будівель, споруд та інших обєктів в промисловості, що передбачено списком № 2 розділу ХХІХ підрозділ «а» та затверджено ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Станом на час його праці у зазначений період за законодавством СРСР атестації робочих місць не вимагалось. Однак у 1995 році на підприємстві відбулась атестація робочих місць. Наказом «Про результати проведення в СУ-1 атестації робочих місць» № 103 від 24.11.1995 року було затверджено перелік професій та посад робітників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списками № 1 та № 2. Серед цього переліку є і посада позивача «монтажника сталевих і залізобетонних конструкцій», яка відноситься до списку № 2. Про те, що йому не зараховано період роботи з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей і обладнання «Дніпродомнаремонт» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій 4-го розряду у пільговий стаж, позивач дізнався з Рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви від 22.09.2011 року. Не погодившись з вказаним рішенням, позивач повторно звернувся до відповідача-1. Відповідач-1 надав відповідь № К-3805 від 26.09.2011 року, що комісією прийнята повторна відмова. Однак позивач вважає, що має документальне підтвердження стажу. Позивач пропустив встановлений КАСУ строк для звернення з адміністративним позовом до суду, так як він не має юридичної освіти, не знає особливостей пенсійного законодавства та КАС України, та не знав, яким чином він міг захищати свої права. У нього немає коштів для оплати юридичних послуг, оскільки його пенсія нижче прожиткового мінімуму. Про те, що він має право на безоплатну правову допомогу, він дізнався лише в квітні 2016 року, в звязку з чим вважає, що строк для звернення з позовом до суду пропущений ним з поважної причини.

Враховуючи викладене, позивач просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду. Визнати дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська протиправними щодо відмови зарахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей і обладнання «Дніпродомнаремонт» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 період роботи з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей і обладнання «Дніпродомнаремонт» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року відповідача-2 у справі Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська замінено на підставі ст. 55 КАС України його правонаступником - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач-1 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, пояснень чи заперечень на позов не надав.

Відповідач-2 Центральне обєднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що з 10.03.2012 року Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську позивачу була призначені і виплачується пенсія за віком Список 2. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуються Списки, що чинні на період роботи особи. На період роботи заявника діяли списки, затверджені ОСОБА_2 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Згідно трудової книжки, позивач працював з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у СУ № 1 по ремонту металургійних печей та устаткування «Дніпродомнаремонт» - монтажник по монтажу стальных и железобетонных конструкций 4 разряда. В трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював у підрозділах, передбачених Списком, повний робочий день. В довідці ВАТ «Дніпродомнаремонт» від 09.09.2009 року № 56 зазначається, що позивач з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року працював на підприємстві повний робочий день на шкідливих роботах на будівництві і ремонті нових будівель і інших обєктів в промисловості згідно списку № 2 розділу ХХІХ підрозділом «а». Управлінням ПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська була проведена перевірка, в результаті якої був складений акт перевірки пільгової довідки від 17.03.2011 року. Зазначеним актом було встановлено, що відповідно до особових рахунків у період з 1983 по 1985 роки заявник не перебував у відпустках без збереження заробітної плати та наданими документами неможливо визначити чи встановлювалась йому доплата за шкідливі умови праці. Вважає також, що позивачем пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для звернення до адміністративного суду.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржуються дії та рішення відповідачів, які відмовили йому у зарахуванні до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з з 02.03.1983 року по 19.07.1985 року у Дніпропетровському спеціалізованому управлінні № 1 спеціалізованого тресту по ремонту металургійних печей і обладнання «Дніпродомнаремонт» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій. Про таку відмову позивач дізнався з Рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви від 22.09.2011 року.

Позивач просить поновити строк звернення до суду. Своє клопотання мотивує тим, що він не має юридичної освіти, не знає особливостей пенсійного законодавства та КАС України, та не знав, яким чином він міг захищати свої права. У нього немає коштів для оплати юридичних послуг, оскільки його пенсія нижче прожиткового мінімуму. Про те, що він має право на безоплатну правову допомогу, він дізнався лише в квітні 2016 року.

Наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду передбачені ст. 100 КАС України, відповідно до ч. 1 якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оцінюючи у взаємозв'язку з вищенаведеним доводи представника позивача в обґрунтування поновлення строку звернення до суду і викладені ним причини в обґрунтування поважності причин його пропуску, суд не вбачає підстав вважати визначені позивачем причини поважними та такими, що непереборно заважали позивачу звернутися до суду. Доводи позивача про скрутний матеріальний стан та необізнаність з приводу того, яким чином він міг захищати свої права, спростовуються копією відповіді начальника Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 26.09.2011 року, де розяснено право позивача на звернення до суду. Крім того, в 2011-2012 роках ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру становила лише 32,19 грн. Інших причин звернення до суду з пропуском строку, встановленого ст. 99 КАС України, позивачем не зазначено.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Таких обставин судом не встановлено, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 107, 165, 186 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання рішення протиправними, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску