Справа № 321/1463/16-а
Суддя: Олійник М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1463/16-а
Провадження № 2-а/321/19/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Зінкевича Андрія Юрійовича, Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону 1 УПП м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції Зінкевича Андрія Юрійовича і Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати Постанову серії АР №042864 від 21 жовтня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122КУпАП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 жовтня 2016 року відповідачем по справі винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Згідно тексту постанови, ОСОБА_1 21 жовтня 2016 року о 10 год. 55 хв. в м. Запоріжжя по вул. Автозаводській, 8 здійснив порушення вимог знаку 3.21 «Проїзд заборонений». З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її протиправною та такою що винесена з порушенням діючого законодавства. Вказує, що посилання інспектора на наявність дорожнього знаку 32.1 ПДР є такими, що не відповідають дійсності, в зв'язку з його відсутністю на зазначеній ділянці дороги. Так, відповідачем не надано ніяких підтверджень порушення правил дорожнього руху, а саме: вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в постанові відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи, не зазначено обставини, що обтяжують або пом'якшують відповідальність. Не зважаючи на його заперечення проти складання постанови та накладення стягнення, які зазначено в п.10 вказаної постанови, та наполягання на розгляді справи про адміністративне правопорушення за місцем проживання позивача, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не складався. Винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення вважає неправомірним, що призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяви з клопотанням про розгляду справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог.

Відповідач Зінкевич А.Ю. та представник відповідача Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надали.

За відсутності учасників процесу розгляд адміністративної справи здійснено в порядку ч.1 ст.41 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2016 року інспектором роти №3 батальйону 1 УПП в м. Запоріжжя ДПП лейтенантом поліції Зінкевичем Андрієм Юрійовичем було винесено постанову серії АР №042864, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 21 жовтня 2016 року о 04 год. 55 хв. в м. Запоріжжя по вул. Автозаводській, 8, керуючи автомобілем Mitsubishi Pejero Sport номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух порушуючи вимогу знаку 3.21 «Проїзд заборонено», чим порушив п.п. 3.21 Розділу 33 ПДР України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не є обов'язковим.

Проте, згідно з мотивувальною частиною постанови у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснив рух порушуючи вимогу знаку 32.1 «Проїзд заборонено», чим порушив п.п. 32.1 ПДР України, скоївши правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Як встановлено судом з наданих позивачем доказів (фотознімків), на зазначеній в постанові про накладення адміністративного стягнення ділянці дороги відсутній дорожній знак 32.1 ПДР «Проїзд заборонений».

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 268 КУпАП гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності такі права, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що відповідачем, який є суб'єктом владних повноважень, вказаний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконаний, так як відповідач своє рішення не обґрунтував, відсутні докази фіксування вчиненого позивачем правопорушення, взагалі будь-яких доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху не надано.

Для підтвердження або спростування обставин відповідачі в судове засідання не з'явилися, доказів та письмових заперечень суду не надали.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, враховуючи те, що суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем вимог знаку 32.1 «Проїзд заборонений» ПДР України, суд приходить до висновку про відсутність підтверджень винуватості позивача у вчиненні вказаного правопорушення та неправомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону 1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Зінкевича Андрія Юрійовича, Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову серії АР №042864 від 21 жовтня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат - 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник