Справа № 560/863/16-а
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/863/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Шеремети С.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про оскарження дій Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати протиправною відмову Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області у передачі їй у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_1, площею 0,2 гектари.

Крім того, просить суд зобов'язати Мочулищенську сільську раду Дубровицького району Рівненської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 гектари в селі Крупове, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1 та надання її їй у приватну власність, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати з оплати судового збору.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що 09 жовтня 2015 року Мочулищенська сільська рада Дубровицького району Рівненської області ухвалила рішення № 305 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність в АДРЕСА_1. У відповідності до пункту 1 даного рішення їй був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2000 гектари за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Мочулищенської сільської ради в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У відповідності до пункту 2 даного рішення, 10 листопада 2015 року вона звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з метою розробки проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність. 20 листопада 2015 року Управлінням Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області їй було видано довідку № 04-08/742 про те, що згідно форми №6-зем Держстатзвітності земельна ділянка, яка проектується для відведення їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, обліковується землями запасу та громадської забудови. 23 листопада 2015 року виконавцем робіт ОСОБА_3, спеціалістом землевпорядником Мочулищенської сільської ради ІІІереметою С.Х., суміжним землевласником ОСОБА_5 та нею було складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. 01 лютого 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області було видано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Мочулищенської сільської ради в АДРЕСА_1. Також 09 лютого 2016 року відділом містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області було видано висновок №28 про погодження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки. Після погодження у встановленому законом порядку проекту землеустрою, вона звернулася із відповідною заявою до Мочулищенської сільської ради з метою затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки їй у власність. У відповідь на вказану заяву 24 червня 2016 року вона отримала лист, де було зазначено, що спираючись на частину 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», сільська рада не може задовольнити її клопотання та відмовляє у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Отримавши вказану відмову та вважаючи її незаконною позивач звернулась з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі з зазначених в ньому підстав.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши позивача та представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

У відповідності до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Вирішуючи питання стосовно протиправності відмови Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області у передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,2 гектари, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статтей 2, 4, 6, 9, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена Кодексом адміністративного судочинства України. Суд, при вирішенні справи, керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року Мочулищенська сільська рада Дубровицького району Рівненської області ухвалила рішення № 305 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.11). Вказаним рішенням сільська рада надала дозвіл позивачці на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2000 гектари за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Мочулищенської сільської ради в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

10 листопада 2015 року позивачка звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з метою розробки проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність (а.с.12).

20 листопада 2015 року Управлінням Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області їй було видано довідку № 04-08/742 про те, що згідно форми №6-зем Держстатзвітності земельна ділянка, яка проектується для відведення їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, обліковується землями запасу та громадської забудови (а.с.15).

23 листопада 2015 року виконавцем робіт ОСОБА_3, спеціалістом землевпорядником Мочулищенської сільської ради Шереметою С.Х., суміжним землевласником ОСОБА_5 та позивачкою було складено акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.16).

01 лютого 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області було видано Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Мочулищенської сільської ради в АДРЕСА_1 (а.с.17). Як вбачається із зазначеного документу, підставою на розроблення проекту, є рішення Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 09 жовтня 2015 року №305. Обмеження або сервітути щодо вказаної земельної ділянки відсутні. Також 09 лютого 2016 року відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Дубровицької районної державної адміністрації Рівненської області було видано висновок №28 про погодження проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки (а.с.18).

Судом встановлено, що у п.3 рішення Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 09 жовтня 2015 року №305 було вирішено, що після погодження проекту у порядку встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України ОСОБА_1 подати проект землеустрою до Мочулищенської сільської ради для його затвердження та передачі земельної ділянки у властність. Після погодження у встановленому законом порядку проекту землеустрою, позивач з метою затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, звернулася до Мочулищенської сільської ради, однак 24 червня 2016 року вона отримала листа-відповідь за №381, в якому Мочулищенська сільська рада Дубровицького району Рівненської області відмовила їй у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.21)

Таким чином, предметом оскарження за даним позовом є відмова сільської ради у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів а, б частини 1 статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно вимог статті 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Згідно статті 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Таким чином, Мочулищенська сільська рада Дубровицького району Рівненської області порушила право позивача на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що виникло у неї на підставі статті 40 Земельного кодексу України та на підставі прийнятого сільською радою рішення №305 від 09.10.2015 року.

Згідно вимог статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Площа земельної ділянки була визначена та земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер, що стверджується проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власніть ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території Мочулищенської сільської ради в АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови (а.с.13-14).

Відповідно до п. а ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України, суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності.

Пунктом б ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. затверджених у встановленому законом порядку».

Як вбачається із матеріалів позову Мочулищанська сільська рада надала дозвіл на розробку проекту землеустрою (рішення від 09.10.2015 року № 305).

Відповідно до ч.9 вищевказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Таким чином, питання передачі даної земельної ділянки позивачу у приватну власність знаходиться у межах компетенції Мочулищенської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Також відповідно до ч.2 вказаної статті, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

Як вбачається з матеріалів позову - проект землеустрою погоджений Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Дубровицької районної державної адміністрації. Копії висновків про погодження проекту землеустрою містяться в матеріалах справи (а.с.17-18).

Також відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України: «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «Рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав». Як вбачається із даних Державного земельного кадастру - право власності на дану земельну ділянку не зазначене. Тобто, право державної чи комунальної власності на таку земельну ділянку відсутнє.

Крім того, відповідно до ч. 1. ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», генеральний план населеного пункту містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Свою відмову у передачі позивачці у власність вказаної земельної ділянки Мочулищенська сільська рада аргументувала відсутністю плану забудови та детального плану території, посилаючись на ч. З ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, Мочулищенська сільська рада прийняла рішення № 305 про надання позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність даної земельної ділянки, яким було вирішено: 1.Надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,2000 га. за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови Мочулищенської сільської ради в с.Крупове по вул. 50-ти річчя Перемоги на території Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (02.01). 2.Гр. ОСОБА_1 у місячний строк звернутись до суб'єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, згідно із законом, для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. 3.Після погодження проекту у порядку встановленому ст..186-1 Земельного Кодексу України проект землеустрою подати до Мочулищенської сільської ради для його затвердження та передачі земельної ділянки у власність.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про протиправність дій відповідача, які полягали в порушенні права позивача на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що виникло у неї на підставі чинних вищевказаних норм законодавства та на підставі прийнятого сільською радою рішення №305 від 09.10.2015 року, а тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про неправомірність дій Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області щодо відмови у передачі у приватну власність позивачки земельної ділянки, відтак позов ОСОБА_1 в цій частині слід задоволити.

Що стосується вимоги позивача зобов'язати Мочулищенську сільську раду Дубровицького району Рівненської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 гектари в селі Крупове, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1, та надання її позивачу у приватну власність, то підстав для її задоволення немає, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області від 21 вересня 2016 року №51, було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд позивачу ОСОБА_1 за адресою: Дубровицький район, в межах АДРЕСА_1, площею 0,2 гектари, кадастровий номер НОМЕР_1, та передачу вищевказаної земельної ділянки у позивачу у приватну власність (а.с.33)

Отже, підстав для зобов'язання сільської ради щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про яке просить позивач немає, оскільки воно на даний час прийняте Мочулищенською сільською радою в межах наданих повноважень на підставі статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 вказаної статті зазначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, 9, 11, 70, 71, 72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про оскарження дій Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області у передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_1, площею 0,2 гектари.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Мочулищенської сільської ради Дубровицького району Рівненської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк, з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова