Справа № 349/361/16-а
Суддя: Лошак О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/361/16-а
Провадження № 2-а/349/10/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретарів судового засідання Сірко І.В., Боянівської Г.М.

представників позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Мельничука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду із адміністративним позовом до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

У позовній заяві зазначено, що 28 квітня 1997 року позивачці призначено пенсію на території Російської Федерації, яку вона отримувала до 2008 року. Розпорядженням від 23 грудня 2008 року №136409 з 01 грудня 2008 року управлінням пенсійного фонду України в Рогатинському районі позивачці призначено пенсію за віком. Для призначення пенсії вона надала відповідачу усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку, строковий трудовий договір. Відповідачем зараховано трудовий стаж в районах Крайньої Півночі в розрахунку за 1 рік - 1 рік і шість місяців. Одночасно позивачка подала для розрахунку розміру пенсії довідку про заробітну плату за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року. Індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 1,95126. Крім того, позивачкою було надано довідку про заробітну плату за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 2,53761. Пенсія позивачці обчислена і виплачується із вищого показника.

Позивачка звернулася до приватного підприємства «Аудит-експрес» із заявою про проведення аудиторського дослідження та надання аудиторської довідки про розрахунок заробітної плати за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року Згідно висновку аудитора індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 11,59442.

Просила визнати незаконними дії відповідача щодо суттєвого зменшення розміру пенсії шляхом неврахування районного коефіцієнта та північної надбавки до заробітної плати для обчислення пенсії. Зобов'язати відповідача врахувати довідку №69 від 09.12.2004 року, яка видана міським психоневрологічним диспансером м.Норильськ Красноярського краю Російської Федерації для обчислення пенсії з урахуванням районного коефіцієнта та північної надбавки. Зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії без застосування обмеження заробітної плати згідно аудиторської довідки з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати згідно аудиторської довідки з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 11, 59442 за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року. Стягнути з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди і судові витрати по справі.

У судовому засіданні представники відповідачки позовні вимоги підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача позову не визнав зовсім. Пояснив, що 17.11.2008 року в управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі надійшла пенсійна справа ОСОБА_4. Згідно заяви позивачки від 12.12.2008 року їй призначено пенсію за віком з урахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі, чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Заробітну плату заявниці при обчисленні розміру пенсії враховано за період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 року на підставі довідки №15 від 05.06.2008 року виданої «Красноярським краєвим психоневрологічним диспансером №5» м.Норильськ Красноярського краю Російської Федерації (індивідуальний коефіцієнт заробітку склав 2,35460). Розрахунок заробітку для обчислення пенсії було сформовано і за період з 01.01.1989 року по 31.12.1993 року згідно довідки про заробітну плату №69 від 09.12.2004 року, виданої Красноярським краєвим психоневрологічним диспансером №5 (індивідуальний коефіцієнт становив 1,19526). Більш вигідною при обчисленні пенсії ОСОБА_4 була заробітна плата за період з 01.01.1986 року по 31.12.1990 року для перерахунку з більшого заробітку взято довідку від 05.06.208 року №15 відповідно до ст.27 та 40 Закону України «Про загальнообов'зкове державне пенсійне страхування». 26.03.2009 року ОСОБА_4 звернулася в управління із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку з врахування заробітної плати з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року (індивідуальний коефіцієнт склав 2,50111). У квітні 2009 року управлінням було направлено запит до управління Пенсійного фонду м.Норільська щодо проведення зустрічної перевірки, оскільки були виявлені розбіжності у довідках за період з 01.01.1989 року по 31.12.1991 року в довідці від 05.06.2008 року №15 та №69 від 09.12.2004 року. У червні 2009 року відповідачем отримано відповідь згідно якої Красноярським краєвим психоневрологічним диспансером №5 видано нову довідку від 07.05.2009 року №19 про заробіток ОСОБА_4 за період з 01.01.1986 по 31.12.19991 року. Одночасно повідомлено, що в довідках №15 та №69 допущені помилки. Просили у позові відмовити повністю.

Суд, вислухавши доводи представників позивачки, заперечення представника відповідача приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка згідно записів в трудовій книжці з 19.09.1977 року була прийнята на посаду фельдшера-нарколога психоденспансеру м.Норільська. 01.03.1988 року у зв'язку з реорганізацією переведена переведена в міжрайонний наркологічний диспансер. Звільнена з роботи з 16.06.1997 року.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року ,,Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі(абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року ,,Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року №1908-VII ,,Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Таким чином, обов'язковою умовою є укладення письмового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях для пільгового обчислення стажу, що відповідає абзацу третьому пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому йдеться про можливість пільгового обчислення стажу за умови, що хоча б один з перелічених документів (трудова книжка, письмовий трудовій договір або довідка) підтверджує користування особою вказаною пільгою.

Відповідно до статті 1 Тимчасової угоди від 15 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення, громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Таким чином, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права. Водночас ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України ,,Про пенсійне забезпечення і ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, відсутні підстави для зарахування в пільговому обчисленні і стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях з 1 січня 1991 року.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі Пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 місяців за період до 01.01.1991 року. Обчислення розміру пенсії із заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів проводиться за період роботи до 01.01.1992 року, як передбачено Законом СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР». Цим же законом передбачено, що у разі виїзду особи за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, обчислення заробітної плати, з якої призначається пенсія з 01.01.1992 року проводиться із виключенням районних коефіцієнтів та північних надбавок.

Згідно з пункт 2 частини 2 статті 41 Закону «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Порядок визначення показників заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку. Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії визначений у ст. 40 вищезазначеного закону.

Судом встановлено, що розрахунок стажу роботи позивачки за період з 19.09.1977 року по 31.12.1990 року зараховано за пільговим коефіцієнтом 1,5 - Крайня Північ.

Управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації було проведено перевірку під ставності видачі і правильності нарахування сум в довідці про заробіток №19 від 07.05.2009 року на ОСОБА_4 за період з 01.01.1986 по 31.12.1991 року. При перевірці були виявлені помилки. У відомості за 1989 рік помилково було включено суму компенсації невикористаної відпустки при звільненні по сумісництву. В розрахунку за 1990 рік була допущена рахункова помилка, врозрахунку за 1991 рік помилково було включені суми по утриманню держстраху. Просили при визначення пенсійної винагороди застосовувати довідку №19 від 07.05.2009 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що правові підстави для зобов'язання відповідача врахувати довідку №69 від 09.12.2004 року, яка видана психоневрологічним диспансером м.Норильська та зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії без застосування обмеження заробітної плати, згідно аудиторської довідки відсутні.

Керуючись ст. ст. 99,100, 158-163, 167,1832 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Галицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання незаконними дій відповідача, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.О. Лошак