Справа № 642/5752/16-а
Суддя: Ніколаєнко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/5752/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4-ї роти 4-го батальйону лейтенанта поліції Лисициної Зіти Вікторівни про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону лейтенанта поліції Лисициної Зіти Вікторівни щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу за адресою вул. Революції 1905 року, б. 31 в м. Харкові. Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону лейтенанта поліції Лисициної Зіти Вікторівни ДР № 128187 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.08.2016 року інспектором патрульної поліції 4 роти 4 батальйону лейтенантом поліції Лисициною З.В. було винесено постанову ДР № 128187 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Відповідачем, в порушення приписів законодавства, справа розглянута на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушено права позивача. Розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, постанову в справі про адміністративне правопорушення просили скасувати. Додатково пояснили, що постанову було винесено без розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач був позбавлений можливості дати пояснення, надати докази. Відповідачем доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано. Позивач пояснив, що він їхав по головній дорозі по вул. Ленінградській, перед здійсненням повороту на вул. Революції 1905 року, ввімкнув світловий покажчик повороту та здійснив поворот. Працівники поліції зупинили його, після чого відповідач попросила надати посвідчення водія та документи на транспортний засіб. З вказаними документами вона пішла до патрульного автомобіля. На прохання позивача пояснити причину зупинки, вказала, що буде складено постанову та накладено штраф в розмірі 425 грн. Сказала, що йому необхідно зачекати в автомобілі доки вона буде складати постанову. Відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Оскільки він поспішав, то підписав постанову та поїхав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. про що в матеріалах справи наявні зворотні повідомлення про вручення судових повісток про виклик в судові засідання 30.10.2016, 21.11.2016 р. Про поважність причин неприбуття не повідомив, у зв'язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ДР № 128187 від 31.08.2016 р. - 31 серпня 2016 року об 07:20 год. в м. Харкові по вул. Ленінградська, б. 2, водій керуючи автомобілем з вул. Ленінградська здійснив поворот ліворуч на вул. Революції 1905 року, не включив сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1-3 ст. 122 КУпАП.

Приписами ч. 1 ст. 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до тлумачення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вищевикладених роз'яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до приписів ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, правомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

З наданих в судовому засіданні пояснень позивача, судом встановлено порушення відповідачем приписів ст.ст. 258, 268, 280, 283 КУпАП. Так, позивач був позбавлений можливості дати пояснення, надати докази своєї невинуватості, позивачу не було надано доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанова про адміністративне правопорушення була винесена за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності.

Вказані обставини відповідачем в судовому засіданні спростовані не були, заперечень та доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано. Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про порушення відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В оскаржуваній постанові від 31.08.2016 року серії ДР № 128187 відсутні посилання на докази на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Лисициною З.В. прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Лисициної З.В., у зв'язку з чим, винесена 31.08.2016 р. постанова серії ДР № 128187 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 71, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними дії інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенанта поліції Лисициної Зіти Вікторівни.

Скасувати постанову від 31.08.2016 р. серії ДР № 128187, винесену інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Харкові лейтенантом поліції Лисициною З.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя І.В. Ніколаєнко