Справа № 805/1355/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 р. Справа №805/1355/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15:05

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м.Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.03.2016 року № щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2015 року у сумі 129 877,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ «Приват Інвест-2015», ТОВ «ПТК» за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт №3/12/31206451 від 26.02.2016 року та винесене спірне податкове повідомлення-рішення. Висновки акту полягають у тому, що податковим органом встановлено відсутність факту реального вчинення господарських операцій та невідповідність первинних документів нормам законодавства. Вважає, дії відповідача протиправними та висновки акту перевірки такими, що не відповідають чинному законодавству, за наслідком чого податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню. Зазначає, що товариство є добросовісним платником податків та здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим просить скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи суду подано заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначає, що дійсно податковим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш" за наслідком якої встановлено, що документами наданими до перевірки та податковою інформацією не забезпечено підтвердження придбання товарів та послуг та їх подальше використання в господарській діяльності. Первинні документи складені з ТОВ «ПРИВАТ ІНВЕСТ-2015» та ТОВ «ПТК» з порушенням діючого законодавства, встановлено відсутність факту реального вчинення господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами, що призвело до завищення суми податкового кредиту сформованого ТОВ «ПРИВАТ ІНВЕСТ-2015» на загальну суму ПДВ у сумі 99 028,76 грн та ТОВ «ПКТ» на загальну суму ПДВ 30848,10 грн. Оскільки відсутні об'єкти оподаткування податком на додану вартість, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника, наполягав на задоволені позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, з заявами та клопотаннями про відкладання розгляду справи до суду не звертався.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш" (, вул. Лівобережна, буд.66, Калінінський район, м. Донецьк, Донецька область, 83014) пройшов передбачену процедуру державної реєстрації 06.12.2000 року, номер запису: 1 000822, зазначене підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Порядок діяльності позивача визначено Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш".

Згідно Свідоцтва № 200126101 ТОВ "Східвуглемаш" зареєстровано як платник податку на додану вартість з 18.12.2000 року.

Відповідач, Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 15.02.2016 року по 19.02.2016 року року ДПІ у Калінінському районі ГУ ДФС у Донецькій області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійснення господарських операцій з ТОВ «Приват Інвест-2015», ТОВ «ПТК» за період з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року

За результатами перевірки складено акт №3/12/31206451 від 26.02.2016 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.2 ст.3 ст.9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), п.44.1 ст. 44, п.198.3 ст.186 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит, та як слідство завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість, за грудень 2015 року на суму 129 877,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки сформовано податкове повідомлення - рішення № від 14.03.2016 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2015 року у сумі 129 877,00 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам викладеним сторонами, суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Спірним питанням даного позову є правомірність складання відповідачем податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення слугувало встановлення відсутності факту реального вчинення господарських операцій та невідповідність первинних документів нормам законодавства.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Приват Інвест - 2015», був укладений договір підряду №5р/15 від 16.11.2015 року, предметом якого є зобов'язання ТОВ «Приват Інвест - 2015» на власний ризик виконати та здати ремонтно-будівельні роботи. Найменування, об'єм, строки та вартість робіт визначаються за згодою сторін та зазначаються у додатках до договору.

Позивачем на підтвердження здійснення отримання послуг надані первинні документи: локальні кошториси на будівельні роботи; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису; підсумкові відомостями ресурсів до локального кошторису; розрахунки прямих витрат та загальновиробничих витрат; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2015 року; пояснювальні записки; договірна ціною на будівництво; акти прийому виконаних будівельних робіт №1 та №2 за грудень 2015 року, відповідно до яких, ТОВ «Приват Інвест - 2015» надава послуги з ремонту ліхтарів в цехах позивача.

На підтвердження факту здійснення оплати позивачем надано роздруківку переведення коштів на банківський рахунок контрагента та платіжне доручення №11914 від 29.01.2016 року на суму 594 172,56 грн.

Суми податку на додану вартість по виписаним ТОВ «Приват Інвест - 2015» податковим накладним: №94 від 30.12.2015 року; №95 від 30.12.2015 року, включені позивачем до податкового кредиту за грудень 2015 року.

Також, між позивачем та ТОВ «Первая трейдинговая компания», був укладений договір поставки №89т/15 від 01.12.2015 року, предметом якого є передання у власність позивача товару. Найменування, номенклатура, кількість та ціна визначаються у рахунках та видаткових накладних,що є невід'ємною частиною договору .

Позивачем на підтвердження здійснення отримання послуг надані первинні документи: видаткова накладна №227 від 07.12.2015 року, на постачання товару на суму 185 088,60 грн, накладна - вимога на відпуск(внутрішнє переміщення) матеріалів від 07.12.2015 року та від 20.12.2015 року, виписка з матеріального звіту про використання матеріалів у виробництві за грудень 2015 року- лютий 216 року.

На підтвердження факту здійснення оплати позивачем надано роздруківку переведення коштів на банківський рахунок контрагента та платіжне доручення №11886 від 12.01.2016 року на суму 185 008,60 грн.

Суми податку на додану вартість по виписаним ТОВ «Первая трейдинговая компания» податковим накладним: №59 від 07.12.2015 року; №6 від 28.08.2015 року, включені позивачем до податкового кредиту за грудень 2015 року.

Згідно п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України, встановлено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений Кодексом термін.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При цьому, відповідно до п. 201.8 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Вищезазначені норми податкового законодавства України визначають, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Крім цього, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Підпунктом 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції, як зазначено в п. 5 ст. 9 Закону № 996-ХІV, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до ст. 11 Закону № 996-ХІV, на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність.

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Визначення терміну "первинний документ" наведено у статті 1 Закону №996-ХІV: первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З положень чинного податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Аналізуючи надані позивачем первинні документи на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами судом встановлено, що місцезнаходження контрагента ТОВ «Приват Інвест - 2015» - вул. Київська, 6-а, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська область, місцезнаходження контрагента ТОВ«ПТК» -вул. Октябрська,1,м Українськ м. Селидове, Донецька область.

Виробничі потужності позивача знаходяться на непідконтрольній Україні території та відповідно до Наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.15 № 415 ог "Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей" №415 ог від 12.06.2015, в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неї громадян України та іноземців (осіб без громадянства) здійснюється за умови пред'явлення паспортних документів, що посвідчують особу та дозволу на переміщення вантажів.

Дозволів на підтвердження переміщення придбаних товарів, вантажів, обладнання та матеріальних ресурсів через контрольний пункт в'їзду-виїзду позивачем не надано.

Вищезазначене підтверджує відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання позивачем послуг та товарів від постачальника ТОВ «Приват Інвест - 2015» та ТОВ«ПТК», та їх подальше використання в господарській діяльності.

Виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Частиною 4 ст.70 КАС України встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Вищевказані обставини та докази, які суд оцінює у їх сукупності відповідно до статті 86 КАС України, спростовують підтверджують доводи відповідача щодо відсутності реального характеру у спірних господарських операціях.

З огляду на те, що надана позивачем документація у повній мірі не відображає реальні наслідки, що наступили після укладення договору, на підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до суду не надано належних доказів, суд приходить до висновку, що позивачем не доказані правові підстави для формування податкового кредиту, що свідчить про обґрунтованість висновку податкового органу про завищення позивачем суми від'ємного значення з податку на додану вартість, за грудень 2015 року на суму 129 877,00 грн.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що податковим органом правомірно винесене податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2016 року.

З огляду на зазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш" задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 КАС України

Керуючись ст.ст. 17, 18, 19, 20, 51, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Східвуглемаш" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено у судовому засіданні 21.11.2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 25.11.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.