Справа № П/811/1173/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року справа № П/811/1173/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області
простягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2008 року по 26 вересня 2012 року в сумі 151 975,05 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що постановою Вищого адміністративного суду від 26 вересня 2012 року постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2008 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2009 року скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Державну податкову адміністрацію у Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів із скорочення податкового боргу Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у місті Кіровограді.

Враховуючи вищевикладена позивач просить суд стягнути з Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2008 року по 26 вересня 2012 року в сумі 151 975,05 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає з підстав викладених у письмових запереченнях в яких просить відмовити у ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог (а.с.35).

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.10.2016 року подальший розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень (крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Вищого адміністративного суду від 26 вересня 2012 року постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2008 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2009 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено й зобов'язано Державну податкову адміністрацію у Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних заходів із скорочення податкового боргу Головного відділу податкової міліції Державної податкової інспекції у місті Кіровограді (а.с.7-8).

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до по станови Вищого адміністративного суду від 26 вересня 2012 року по справі №2а-171/08 ОСОБА_1 поновлено на посаді, однак питання про виплату середнього заробітку у межах справи не розглядалось в зв'язку з відсутністю у прохальній частині позову такої вимоги.

Отже, ОСОБА_1 одночасно з позовною вимогою про поновлення на роботі не ставив вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а Вищий адміністративний суд не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені у суді першої інстанції, тому судом, який розглядав трудовий спір не вирішено питання середнього заробітку.

Судом встановлено, що у 2012 році ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з Державної податкової служби у Кіровоградській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу та різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, за період з 17 травня 2007 року по 26 вересня 2012 року, відповідно до постанови Вищого адміністративного суду України від 26.09.2012 року в розмірі 304 338 грн. 78 коп.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року у справі №1170/2а-3611/12 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Державної податкової служби у Кіровоградській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2007 року по 17 травня 2008 року в розмірі 59702,56 грн. (а.с.36-37).

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою його виконання.

На виконання вищевказаної постанови від 29.11.2012 року у справі №1170/2а-3611/12 ДФС у Кіровоградській області перерахувало на рахунок ОСОБА_1 59702,56 грн., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.38).

Пунктом 3 частини першої статті 256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Статтею 5 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що держава гарантує працездатним громадянам України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, законодавцем встановлено межі періоду виплати середнього заробітку.

У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2008 року по 26 вересня 2012 року в сумі 151 975,05 грн.

Постанова Вищого адміністративного суду якою позивача поновлено на посаді винесена 26 вересня 2012 року (а.с.7-8).

Фактично ОСОБА_1 поновлено на службі наказом №196-о від 15.06.2015 року (а.с.13).

Проте, суд зазначає, що позивач звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 травня 2007 року по 26 вересня 2012 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року, що набрала законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за періодз 17 травня 2007 року по 17 травня 2008 року (а.с.45-46).

З огляду на те, що період стягнення середнього заробітку у даній справі вже був предметом розгляду, тобто входить до періоду, що розглядався судом у справі №1170/2а-3611/12 рішення в якому набрало законної сили, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18 травня 2008 року по 26 вересня 2012 року в сумі 151 975,05 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р.В. Жук