Справа № П/811/507/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2016-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року справа №П/811/507/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м.Кропивницький адміністративний позов управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (далі - Управління) до Кіровоградського національного технічного університету (далі - Університет) (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кіровоградський машинобудівний коледж Кіровоградського національного технічного університету (далі - Коледж)) про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до Університету про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді зупинення експлуатації учбового корпусу Коледжу (а.с.4-13, 145-146).

У судовому засіданні представник Управління підтримав вимогу позову.

Стверджував, що приміщення будівлі учбового корпусу не обладнано системою протипожежного захисту та не проведено вогнезахисну обробку його дерев'яних конструкцій.

На його думку, сукупність цих порушень створює загрозу для життя і здоров'я людей.

Представник відповідача визнав фактичні обставини, однак заперечив стосовно задоволення позову.

Пояснив, що в Університету виникне обов'язок обладнати приміщення системою протипожежного захисту та провести вогнезахисну обробку дерев'яних конструкцій у випадку проведення реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту та нового будівництва.

Зазначив, що такі дії не проводились з часу введення приміщення в експлуатацію.

Коледж не є юридичною особою, а лише структурним підрозділом Університету, інтереси якого представляв представник відповідача (а.с.50, 54).

Ухвалою суду від 23 листопада 2016 року прийнято рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.216).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволені позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, 25 квітня 2016 року Кіровоградське МРВ Управління прийняло наказ №36 про проведення планової перевірки Університету у період з 26 по 27 чисел того ж місяця і року (а.с.14).

Посвідчення на проведення перевірки видане наступного дня того ж року (а.с.15).

Перевірка проведена у згаданий строк.

27 квітня 2016 року складено акт перевірки №218 (а.с.16-21).

Згідно його змісту у її проведенні брала участь службова особа Коледжу (заступник керівника).

Цей факт визнав у письмових поясненнях представник Університету (а.с.39-40).

Акт перевірки направлено відповідачу поштовим зв'язком 27 квітня 2016 року у зв'язку з відмовою отримання представником Коледжу.

У акті перевірки зазначено 7 порушень протипожежної безпеки, які зафіксовані у навчальному корпусі №2 Коледжу, котрий розташований по вул.Капітана 1 рангу Олефіренка Ю.Б м.Кропивницький.

На час завершення розгляду справи Управління провело позапланову перевірку Університету (а.с.147-154).

Згідно акту перевірки від 21 жовтня 2016 року №611 відповідач не усунув 2 порушення у згаданому приміщенні.

Так, будівлю не обладнано системами протипожежного захисту та дерев'яні конструкції не піддано вогнезахисному обробленню (горищне приміщення та сцена актового залу).

Учбовий корпус Коледжу введений в експлуатацію у 1967 році (а.с.186-189).

Позивач не надав доказів, що з цього часу проводилось нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення чи капітальний ремонт.

Представник Університету стверджував, що такі дії не проводились.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, Університет допустив службових осіб Управління до перевірки.

Представник відповідача брав участь у її проведенні.

Університет не оскаржує наказ про проведення перевірки.

А тому, несвоєчасне повідомлення про час проведення перевірки з урахуванням згаданих обставин не може бути підставою, яка позбавляє Управління права на звернення до суду з позовом про застосування заходів державного нагляду (контролю).

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон) встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно до приписів частини 2 статті 99 КАС України таким строком є 15 днів, який обчислюється з дня виявлення підстав для звернення до суду.

Управління дотрималось строку звернення до суду.

Згадана норма Закону не визначає характеристики підстав для звернення до суду з позовом про застосування заходів державного нагляду (контролю).

Частиною 2 статті 68 Кодекс цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, в Управління виникає право на звернення до суду з позовом про застосування заходів державного нагляду (контролю) у випадку, коли порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров'ю людей.

Висновок суду щодо допущення Університетом першого порушення.

Управління стверджує, що відповідач не виконав обов'язку стосовно обладнання приміщення системою протипожежного захисту (сигналізація).

На його думку, це є порушенням пункту 1.2. розділу 5 Правил пожежної безпеки в Україні (далі - Правила), приписів Державних будівельних норм В.2.5-56:2014 (далі - ДБН) і В.2.2-9-2009 (далі - ДБН 2).

Згаданим приписом Правил встановлено, що будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2010 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту".

Отже, Правила відсилають до ДБН В.2.5-56:2010 (далі - ДБН 3), які визначають, коли і як встановлюються системи протипожежного захисту.

На даний час ДБН 3 втратили чинність, оскільки з 01 липня 2015 року набрали чинності приписи ДБН. Правила ж вступили в дію до цього часу (10 квітня 2015 року).

Таким чином, вирішуючи справу, суду треба аналізувати приписи ДБН.

Пунктом 1.1 ДБН встановлено, що вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту (далі - СПЗ), а саме: системи пожежної сигналізації та інших систем.

Зазначені вище СПЗ призначені для протипожежного захисту будинків, будівель або їх частин (приміщень), споруд, устаткування різного призначення (далі - об'єкти) відповідно до додатків А та Б під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту цих об'єктів.

Додатком Б ДБН (таблиця Б.1) передбачено, що приміщення навчальних корпусів професійно - технічних та вищих навчальних закладів підлягають обладнанню системами оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей.

Проаналізувавши ДБН, суд робить висновок, що обов'язок обладнання системою оповіщення про пожежу, встановленого переліку будинків та приміщень, виникає у випадку нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту цих об'єктів.

Для формування остаточного ж висновку суд вважає за необхідне проаналізувати і приписи ДБН 3, які діяли до часу набрання чинності положень ДБН.

Приписами пункту 1.1 ДБН 3 визначалось, що вимоги ДБН В.2.5-56:2010 поширюються на проектування, монтування, уведення до експлуатування і технічне обслуговування систем протипожежного захисту (СПЗ), а саме: системи пожежної сигналізації та інші системи.

Зазначені вище СПЗ призначені для протипожежного захисту будинків, споруд, приміщень та устаткування різного призначення (далі - об'єкти) під час нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту та експлуатування цих об'єктів.

Таким чином, відмінність ДБН 3 від ДБН полягає у тому, що останні не містять вимоги щодо обов'язку обладнання системою пожежної сигналізації, встановленого переліку будинків та приміщень, під час їх експлуатування.

Положення ДБН 3 передбачали, що згадані системи встановлюються і під час експлуатування об'єктів незалежно від проведення нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту.

Судом встановлено, що, починаючи з часу експлуатації приміщення учбового корпусу Коледжу не проводилось його нове будівництво, розширення, реконструкція, технічне переоснащення, капітальний ремонт (а.с.186).

Отже, в Університету існував обов'язок стосовно обладнання приміщення системою пожежної сигналізації до введення в дію ДБН (01 липня 2015 року) у зв'язку з його експлуатацією.

Після ж цієї дати такий обов'язок виникне лише під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту.

Пунктом 9.3.15 ДБН 2 встановлено перелік приміщень громадських будинків, які повинні обладнуватися системами автоматичної пожежної сигналізації та системами автоматичного пожежогасіння, котрий наведений у додатку И.

У таблиці И.1 зазначено будинки вищих навчальних закладів.

ДБН 2 набрали чинності з 01 жовтня 2010 року.

Приписи пункту 1.2 розділу 5 Правил не містять посилання на ДБН 2, а відсилають до ДБН.

ДБН прийняті пізніше ніж ДБН 2.

А тому, суд застосовує положення ДБН.

Підсумовуючи, суд робить висновок, що на час проведення перевірки у Університету не існувало обов'язку обладнати приміщення системою пожежної сигналізації, оскільки від початку його експлуатації не проводилось нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, капітальний ремонт.

Такий висновок суду не відповідає висновку, який містить рішення даного суду під головуванням цього ж судді від 27 листопада 2015 року у справі №П/811/3123/15.

Суд визнає, що під час розгляду попередньої аналогічної справи не в повній мірі проаналізовано сукупність приписів ДБН та ДБН 3.

Висновок суду щодо допущення Університетом другого порушення.

Управління стверджує, що відповідач не виконав обов'язку стосовно вогнезахисної обробки дерев'яних конструкцій будівлі.

На його думку, це є порушенням пункту 2.5 розділу 3 Правил.

Цією нормою права встановлено, що дерев'яні конструкції в будинках усіх ступенів вогнестійкості, крім V, повинні піддаватися вогнезахисному оброблянню, за винятком вікон, дверей, воріт, підлоги, стелажів.

Приміщення Коледжу не відноситься до V ступеню вогнестійкості, що в судовому засіданні визнали представники сторін.

Управління вказує про відсутність вогнезахисного оброблення горищного приміщення та сцени актового залу.

Отже, Правила зобов'язують Університет провести вогнезахисну обробку конструкцій (елементів) будівлі, які зазначені позивачем.

Представник відповідача зазначив, що такий обов'язок виникає під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту об'єкту.

Доводив це аналізом приписів частини 1 та 2 статті 57 Кодексу цивільного захисту України (а.с.125-126).

Так, цією нормою права встановлено, що виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки.

Початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб'єктом господарювання об'єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб'єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), а для суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику - також за наявності позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об'єкта чи приміщення (далі - оцінка протипожежного стану).

Проаналізувавши її, суд не виявив, що вогнезахисна обробка проводиться лише за тих обставин, про які говорить представник Університету.

Приписом пункту 2.8 розділу 3 Правил встановлено, що, якщо пошкоджений вогнезахисний покрив (просочення) не підлягає ремонту або закінчився строк його експлуатації, господарчий орган повинен забезпечити заміну вогнезахисного засобу або проведення повторного вогнезахисного обробляння. Заміна та повторне вогнезахисне обробляння здійснюються в порядку, визначеному для виконання робіт з вогнезахисного обробляння.

Таким чином, вогнезахисне оброблення проводиться періодично.

А тому, Університет допустив бездіяльність щодо вогнезахисної обробки дерев'яних конструкцій будівлі.

Це порушення за відсутності інших порушень не створює реальної загрози життю і здоров'ю людей та може бути усунутим протягом незначного часу.

Отже, у задоволенні позову належить відмовити, оскільки відсутня обов'язкова характеристика обставини, з наявністю якої у Управління виникає обов'язок звернення до суду з позовом про застосування заходів контролю (нагляду).

Частиною 7 статті 7 Закону встановлено, що у такому випадку орган державного нагляду може скласти припис стосовно усунення порушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей