Справа № 753/16144/16-а
Суддя: Лужецька О. Р.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/720/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, капрала поліції Константінова Романа Олексійовичапро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до старшого поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, капрала поліції Константінова Романа Олексійовичапро скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), за вчинення якого на позивача було накладено штраф в розмірі 255 грн. Адміністративний позов мотивований тим, що що обставини викладені в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а тому постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивачпідтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

В судовому засіданні представник Управління патрульної поліції у м. Бориспіль заперечував проти задоволення позову надавши письмові письмові пояснення поліцейського Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Константінова Р.О. та диск з відео файлом здійснення правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ДР № 121795, складену поліцейським Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Константіновим Р.О. 25 серпня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Згідно даної постанови, 25.08.2016 року о 20 год. 20 хв. в м. Бориспіль, біля аеропорту, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», тобто скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена зокрема за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно п. 3.34. ПДР України забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано пояснення, що зазначеного правопорушення не здійснював та не порушував вимоги знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки почувши шум із задньої частини автомобіля здійснив вимушену зупинку для перевірки технічного стану транспортного засобу. Зазначає, що одразу ж при огляді задньої частини автомобіля виявив причину сторонніх звуків та в цей час під'їхав патрульний автомобіль.

Відповідно п. 15.10. ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно п. 15.14. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб.

Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Представник Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, заперечуючи проти позову пояснив, що 25.08.2016 року о 20 год. 20 хв. в м. Бориспіль, біля аеропорту, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», при цьому аварійна світлова сигналізація була не увімкнена, а знаку аварійної зупинки не було.

Як вбачається із відео файлу записаного з боді-камери поліцейського та наданого представником Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, 25.08.2016 року. в м. Бориспіль, біля аеропорту,ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», проте з вказаного відео файлу також вбачається, що ОСОБА_2 вийшовши зі свого автомобіля оглядав задню частину транспортного засобу та здійснював певні маніпуляції щодо авто тримаючи в руках технічний інструмент.

Дослідивши вказаний відео файл, суд приходить до висновку, що 25.08.2016 року. в м. Бориспіль, біля аеропорту,ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив вимушену зупинку, у зв'язку із технічним станом свого автомобіля.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем, ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 6, 17, 18, 19, 100, 104, 122,128 Кодексу адміністративного судочинства України

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, капрала поліції Константінова Романа Олексійовичапро скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, капрала поліції Константінова Романа Олексійовича щодо винесення постанови серії ДР № 121795 від 25.08.2016 року неправомірними.

Скасувати постанову серії ДР № 121795 від 25.08.2016 року, винесену поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції у м. Бориспіль, капралом поліції Константіновим Романом Олексійовичемвідносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА