Справа № 760/16328/16-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
29 листопада 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Пилипенко О.Є.
суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,
при секретарі - Грабовській Т.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права.
У судове засідання з`явилися не всі особи, які беруть участь у справі, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином. В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова. З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 197 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що незалежно від дати встановлення групи інвалідності, одноразова грошова допомога обчислюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала на день звільнення. Зміни у грошовому забезпеченні, які відбулися вже після звільнення такої особи з військової служби до моменту встановлення їй інвалідності при обчисленні цієї допомоги не враховується.
Таким чином, Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерстві оборони України правомірно призначила грошову допомогу позивачу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 18 175,50 грн., яка відповідає вимогам вищенаведених законодавчих актів, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач проходив військову в Збройних Силах з 14.09.1972 по 01.04.1991. В період з 27.08.1982 по 20.10.1983 виконував обов`язки військової служби в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях, що підтверджується даними військового квитка позивача, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.1991 № 63 та копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 04.05.1996 року (а.с. 12-13, 14, 15).
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 10.11.2011 № 1989 встановлено, що отримані ним захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в період участі в бойових діях, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 10.11.2011 № 1989 (а.с. 16).

Згідно з даними довідки до акта огляду МСЕК 23.11.2011 позивачу була встановлена третя група інвалідності у зв`язку з травмою, отриманою при виконанні обов`язків військової служби (а.с. 17).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивачеві виплачувалася разова грошова допомога при встановленні йому третьої групи інвалідності за наслідками первинного огляду.

Відповідно до даних довідки до акта огляду МСЕК 04.02.2013 при повторному огляді позивачу була встановлена друга група інвалідності, внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням військових обов`язків в період участі в бойових діях (а.с. 18).

Позивач 02.10.2015 звернувся до Житомирського ОВК через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат з відповідною заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності та надав копії необхідних документів.

Листом від 27.11.2015 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив Житомирський обласний військовий комісаріат про те, що після розгляду документів ОСОБА_1 встановлено, що підстав для подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення одноразової грошової допомоги немає (а.с. 23).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2016, визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у період участі в бойових діях.

Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у період участі в бойових діях, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 (а.с. 24-28).

На виконання постанови, позивач 12.04.2016 повторно звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності, з 04.02.2013 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, при перебуванні в країнах де велися бойові дії (а.с. 36).

У зв`язку з набранням чинності зазначеного рішення суду, Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби в частині призначення одноразової грошової допомоги, згідно Протоколу від 12.08.2016 № 65 було прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги старшому прапорщику в запасі ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499, якого 02.04.1991 звільнено з військової служби та 22.11.2011 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (довідка МСЕК серія 10 ААА №732875 від 22.11.2011), а 04.02.2013 року під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія 10 ААБ №654336 від 04.02.2013) у розмірі 30-місячного грошового забезпечення, визначеному на день звільнення з військової служби в сумі 18 175,50 грн. (а.с. 38).

Відповідно до наказу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.08.2016 №222, визнано право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 04.02.2013 у розмірі 30 місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби та виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 18 175,50 грн.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 499 від 28 травня 2008 року встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Як убачається з матеріалів справи, позивачу ІІІ група інвалідності встановлена 23.11.2011 та ІІ група встановлена при повторному огляду 04.02.2013.

Враховуючи, що право на грошову допомогу у звільненого військовослужбовця наступає на момент встановлення інвалідності, а не на момент його звільнення, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 499 від 28 травня 2008 року.

Наведені висновки суду першої інстанції узгоджуються із висновками Верховного Суду України викладеними, зокрема, у постанові від 10 березня 2015 року №21-563а.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 499 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби одноразова грошова допомога виплачується у розмірі: 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам ІІ групи.

Абзацом п`ятим підпункту 4 пункту 2 Постанови № 499 передбачено, що для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, грошове забезпечення визначається за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з таких складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років.

Таким чином, як правильно зроблено висновок судом першої інстанції, для звільнених з військової служби особам грошове забезпечення визначається на день звільнення, а не на момент настання інвалідності. Незалежно від дати встановлення групи інвалідності, одноразова грошова допомога обчислюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке особа отримувала на день звільнення. Зміни у грошовому забезпеченні, які відбулися вже після звільнення такої особи з військової служби до моменту встановлення їй інвалідності при обчисленні цієї допомоги не враховується.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби при Міністерстві оборони України правомірно призначила грошову допомогу позивачу в розмірі 30-місячного грошового забезпечення в сумі 18175,50 грн., яка відповідає вимогам вищенаведених законодавчих актів, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивачем в апеляційній скарзі належних та обґрунтованих доводів на спростування зазначених вище висновків не наведено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року без змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.