Справа № 335/10998/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача Петріва О.Ю.,

представника третьої особи Назаренка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Петріва Олександра Юрійовича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення АР № 050192 від 26 вересня 2016 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Петріва О.Ю., третя особа - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначила, що постановою відповідача від 26 вересня 2016 р. АР № 050192 її визнано виною та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за те, що вона 26 вересня 2016 р. об 11:10 годині в м. Запоріжжі по вул. Панфіловців не виконала вимоги дорожнього знаку «дорога з одностороннім рухом» та здійснила рух у напрямку, протилежному дозвільному, чим порушила вимоги розділу 33 Правил дорожнього руху. Вказує, що вона не здійснювала рух у протилежному напрямку, що підтверджується дорожніми знаками та показаннями свідків. Вважає, що вищевказана постанова є необґрунтованою, незаконною та завідомо протиправною, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, постанова прийнята з надуманих підстав, за відсутності доказів. Просить визнати дії відповідача щодо складання спірної постанови незаконними, а постанову серії АР № 050192 від 26 вересня 2016 р. визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_4 не порушувала вимог дорожнього знаку, оскільки виїжджала з парковки медичного центру «Діасервіс», де виїзд на проспект Соборний є дозволеним. Крім того, вказав, що не було доведено умислу позивача на вчинення правопорушення. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не роз'яснив права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Крім того відповідач, розглянувши справу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці скоєння правопорушення, а не в Управлінні патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, порушив право ОСОБА_4 на захист. Також зазначає, що покарання у вигляді штрафу є занадто жорстким. Просив позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що він особисто бачив, як позивач їхала з боку вул. Правди по дорозі з одностороннім рухом, що було також зафіксовано на відеореєстратор. На питання відповідача ОСОБА_4 відповіла, що вона їхала з боку двору медичного центру, що не відповідає дійсності, оскільки там стоїть стовп, що перешкоджає проїзду. Вказує, що фотографії, долучені позивачем до справи, зроблені в іншому місці (на парковці, з якої дозволяється виїзд на проспект Соборний). Позивачу було запропоновано подати письмові заперечення на постанову про адміністративне правопорушення. Клопотань щодо розгляду справи не у місці скоєння правопорушення позивач не заявляла, відтак були відсутні підстави для розгляду даної справи за місцем проходження служби відповідача.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у позові з тих підстав, що відповідачем в повному обсязі дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, відповідач надав позивачу можливість висловити письмові заперечення, роз'яснив права, заповнив відповідний бланк постанови про адміністративне правопорушення. Заперечень щодо розгляду справи на місці чи будь-яких клопотань з цього приводу ОСОБА_4 не заявляла.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» означає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2016 р. АР № 050192 ОСОБА_4 26 вересня 2016 р. об 11:10 год. в м. Запоріжжі по вул. Панфіловців, керуючи транспортним засобом JEEP COMPASS, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконала вимоги дорожнього знаку «Дорога з одностороннім рухом» та здійснила рух у протилежному напрямку, чим порушила вимоги розділу 33 Правил дорожнього руху, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП.

Зазначені обставини вчинення позивачем правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи відтвореним у судовому засіданні відеозаписом з відеореєстратора автомобіля поліцейських, яким чітко зафіксовано, що на вул. Панфіловців перед перехрестям із проспектом Соборним праворуч розташовано дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», а автомобіль під керуванням позивача здійснює рух у протилежному напрямку. При цьому, такий рух вона здійснює не в зоні парковки перед дорожнім знаком, де його дія не розповсюджується, а їде по пр. Панфіловців в зоні дії цього знаку у протилежному напрямку у бік проспекту Соборний.

Крім того, слід також звернути увагу, що позивач під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення зазначала, що виїхала з парковки біля дитячого центру. В цей же час представник позивача у судовому засіданні вказує, що вона виїхала з парковки медичного центру «Діасервіс». Дані об'єкти розташовані в зоні дії знаку 5.5, що також випливає з доданого до позовної заяви плану місцевості. Відтак, виїжджаючи з парковки дитячого центру (або медичного центру «Діасервіс», розташованого у тому ж будинку), позивачеві слід було рухатися не у бік проспекту Соборного, а у протилежному напрямку.

Що стосується посилання представника позивача на відсутність в позивача умислу, то вина особи у вчиненні правопорушення може бути не тільки умисною, а й необережною, що скл аду правопорушення не виключає.

До ОСОБА_4 за вчинення правопорушення відповідачем застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень, тобто у межах санкції частини 1 статті 122 КУпАП. Відтак, доводи представника позивача про те, що покарання є надто жорстким, судом враховані бути не можуть, оскільки суперечать змісту санкції частини 1 статті 122 КУпАП.

Пунктом 8 розділу ІV «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 6 листопада 2015 р. № 1376 передбачається, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7 до наказу), на якому проставлено відповідні серію і номер.

В даному випадку відповідач діяв у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, заповнивши спеціальний бланк постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Всі графи цього бланку є заповненими.

При цьому, що стосується посилання представника позивача на невідображення у постанові аналізу доказів та ін. обставин, то бланк постанови зазначення цих даних не передбачає. В цей же час, з відтвореного у судовому засіданні відеозапису з місця події випливає, що позивач не скористалась своїм правом надати докази своєї невинуватості або зазначити свідків, а навпаки, наполягала на тому, щоб відповідач надав їй доказ вчинення правопорушення.

Статтею 268 КУпАП України передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, додавати докази, заявляти клопотання.

У судовому засіданні з відтвореного відеозапису з кишенькового реєстратора поліцейського встановлено, що відповідачем дані вимоги законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушені не були, оскільки позивачеві були роз'яснені її права та запропоновано викласти письмово свої доводи. Щодо вимоги позивача надати їй відеореєстратор, то таке право особи, яка притягається до відповідальності, стаття 268 КУпАП не містить. В даному випадку позивач мала змогу не вимагати надати їй реєстратор, а заявити відповідне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та, водночас, не була позбавлена права заявити клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи в УПП в м. Запоріжжя, через технічну неможливість відтворення відеозапису на місці події. Однак, жодних клопотань з боку позивача не надходило, з огляду на що відповідні доводи позивача в обгрунтування позову судом відкидаються.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що прийнята відповідачем постанова у справі про адміністративне правопорушення АР № 050192 від 26 вересня 2016 р. є законною, з огляду на що у задоволенні позову ОСОБА_4 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 - 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 листопада 2016 р.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2016 р.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шалагінова