Справа № 826/1840/15
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року м. Київ К/800/45073/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівКравцова О.В.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "М.С.Л." до виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування припису за касаційною скаргою виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ТОВ "М.С.Л." в Окружному адміністративному суді

м. Києва пред'явило позов до виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування припису.

Просило визнати протиправним та скасувати припис виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 листопада 2014 року № 7/340 про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року, позов задоволено.

Визнано припис виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 листопада 2014 року № 7/340 про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові протиправним.

Скасовано припис виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 листопада 2014 року № 7/340 про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, виконавчий комітет Харківської міської ради подав касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що Відділом реклами Департаменту контролю Харківської міської ради проведено перевірку дотримання порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові.

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ "М.С.Л." частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу", у зв'язку з чим винесено припис від 20 листопада 2014 року № 7/340 про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами у м. Харкові та запропоновано у 3-денний строк провести демонтаж рекламної конструкції.

Згідно із зазначеним приписом ТОВ "М.С.Л." на приміщенні, розташованому по проспекту 50-річчя ВЛКСМ, 49/8 в м. Харкові, розміщено об'єкти зовнішньої реклами, а саме: щит на фасаді "ЛотоМаркет" (2,0x0,5x1) та кронштейн на фасаді "ЛотоМаркет" (0,5x0,5x2) без дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Судами також встановлено, що зазначене позначення зареєстроване в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг 10 лютого 2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва на знак для товарів і послуг

№ 134898 та копією Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 134897.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що розміщені на приміщенні пункту розповсюдження білетів державних лотерей по проспекту 50-річчя ВЛКСМ, 49/8 в м. Харкові щити з текстом "ЛотоМаркет", не є рекламою в розумінні частини шостої статті 9 Закону України "Про рекламу", оскільки підпадають під визначення вивіски чи таблички про місце знаходження позивача.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України "Про рекламу" визначено, що реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону України "Про рекламу" вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно з пунктом 2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року

№ 2067, вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Відносини, що виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг в Україні регулює Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Статтею 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" визначено, що знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, право власності на який посвідчується свідоцтвом; свідоцтво - свідоцтво України на знак для товарів і послуг; зареєстрований знак - знак, на який видано свідоцтво.

Згідно з частинами другою, третьою статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Строк дії свідоцтва становить 10 років і продовжується установою за клопотанням власника свідоцтва щоразу на 10 років.

Оскільки розміщені на приміщенні по проспекту 50-річчя ВЛКСМ, 49/8 в

м. Харкові щити з текстом "Лотомаркет Державні лотереї" не містять закликів до придбання товару/послуги або іншої інформації, яка призначена сформувати або підтримати інтерес споживачів щодо даного товару/послуги, на щитах зображено знак для товарів та послуг, що належить ТОВ "М.С.Л.", та зареєстрований в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг, то така інформація не є рекламою та її розміщення не потребує одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису від 20 листопада 2014 року № 7/340.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду

м. Києва від 25 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." до виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування припису - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Кравцов О.В.

Швед Е.Ю.