Справа № 355/791/16-а
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року м.Київ 355/791/16-а

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Баришівського районного суду Київської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, у якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Київської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми одноразової грошової допомоги;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити виплату на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.ст.97-99 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 96460 (девяносто шість тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 01.08.2016 передано справу №355/791/16-а за підсудністю для продовження розгляду Київському окружному адміністративному суду.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Дудіну С.О. Враховуючи те, що ухвала Баришівського районного суду Київської області від 01.08.2016 про передачу справи за підсудністю набрала законної сили та у звязку з цим є обовязковою до виконання, та приймаючи до уваги те, що відповідно до частини 8 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 прийнято адміністративну справу №355/791/16-а до провадження Київського окружного адміністративного суду та призначено справу до судового розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №13 о/с від 20.01.2016 його було звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Позивач зазначив про те, що обласною медико-соціальною експертною комісією №1 було видано йому довідку №1 серії АВ №0198333 від 23.03.2016 про встановлення третьої групи інвалідності, у звязку із захворюванням, яке повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Проте, відповідачем було відмовлено у виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що причиною його інвалідності є захворювання, яке пов'язано зі службою в органах внутрішніх справ, а не в органах поліції.

Позивач не погоджується з такими висновками відповідача, оскільки вважає, що набуття ним інвалідності у звязку із захворюванням, яке повязане зі службою в органах внутрішніх справ, надає йому право отримати на підставі ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» відповідну одноразову грошову допомогу

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що територіальні органи Національної поліції України не є правонаступниками територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, а тому у Головного управління Національної поліції в Київській області відсутній обовязок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у звязку з інвалідністю, причиною якої є захворювання, яке повязано з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

Крім того, відповідач зауважив про те, що чинним законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Присутній у судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти вказаного клопотання представника позивача.

Вищевказане клопотання представника позивача було задоволено судом, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання.

У звязку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Так, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 22.04.2001 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 на посаді поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Київській області, що підтверджується трудовою книжкою АХ №735133 від 07.03.2001.

16 вересня 2015 року Кабінет Міністрів України у звязку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про Національну поліцію» постановив ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Відповідно до трудової книжки позивача, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 Розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ України, призначено з присвоєнням звання старого сержанта міліції в порядку переатестування на посаду поліцейського роти дорожньо-патрульної служби Головного управління Національної поліції в Київській області.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2016 Головним управління Національної поліції в Київській області було прийнято наказ №13 о/с, яким ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу) було звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом проходження медичного огляду обласною МСЕК №1 було видано позивачу довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0007390 від 23.03.2016 та довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0198333 від 23.03.2016.

Зі змісту вищевказаних документів вбачається, що позивачу було встановлено третю групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

18.05.2016 позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення третьої групи інвалідності, причиною якої є захворювання, яке пов'язано зі службою в органах внутрішніх справ.

До вказаної заяви позивачем було долучено, зокрема, копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертизи комісії серії АВ №0198333 та копію довідки обласної МСЕК про результати визначених у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0007390.

Розглянувши вказану заяву, Головне управління Національної поліції в Київській області листом №29/І-319 від 06.06.2016 повідомило ОСОБА_1 про залишення його заяви без задоволення, у звязку з тим, що призначення відповідної допомоги здійснюється за останнім місцем служби поліцейського.

Так, зокрема, у вказаному листі було зазначено про те, що нормами чинного законодавства не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких є захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у виплаті відповідної допомоги, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі-Закон №580).

Відповідно до ч.1 ст.97 Закону №580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону №580).

Розміри одноразової грошової допомоги визначені статтею 99 Закону №580.

Так, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги:

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;

б)II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 (далі Порядок №4, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку №4 значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

1) під час виконання службових обовязків (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, повязаний з виконанням поліцейським службових обовязків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

2) під час проходження поліцейським служби (пункт 2 частини першої статті 97 Закону) - випадок, який не повязаний із безпосереднім виконанням поліцейським службових обовязків, зазначених у підпункті 1 цього пункту;

3) повязаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаного з проходженням поліцейським служби, крім випадків, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №4 встановлено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа:1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п.7 розділу ІІІ Порядку №4 при прийманні матеріалів фінансові підрозділи зобов'язані:1) перевірити правильність оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу;2) перевірити відповідність оригіналам копій документів, зафіксувати й засвідчити виявлені розбіжності

Фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, дооформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення ОГД.

Відповідно до п.1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п.2 розділу IV Порядку №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається структурним підрозділом до фінансового підрозділу Національної поліції за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Виділення коштів для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України (п.3 розділу IV Порядку №4).

Відповідно до п.4 розділу IV Порядку №4 поліцейським або членам сімї загиблого поліцейського виплата ОГД здійснюється після подання заяви за формою згідно з додатком 4, після надходження коштів до міжрегіональних, територіальних органів поліції і проводиться фінансовим підрозділом за місцем проходження служби поліцейського шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку із зазначенням реквізитів для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків), або через касу органу поліції.

Пунктом 5 розділу IV Порядку №4 встановлено, що ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції.

Так, згідно з пунктом 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Системний аналіз в сукупності цих двох абзаців зазначеного пункту дозволяє суду зробити висновок про те, що дія цих норм поширюється на колишніх працівників міліції, тобто осіб, які були звільнені зі служби до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", а отже, не розповсюджується на позивача.

Таким чином, соціальні виплати та допомоги позивачу, як поліцейському, мають визначатися на підставі норм Закону №580 та Порядку №4, що, в свою чергу, не позбавляє позивача права на отримання належних йому виплат у разі формування в довідці до акта МСЕК причини інвалідності у вигляді захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції.

Так, суд звертає увагу на те, що стаття 97 Закону №580 в якості підстави для виплати одноразової грошової допомоги передбачає визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в поліції, а не органах внутрішніх справ, що і призвело до виникнення зазначеного спору.

Проте, суд зазначає, що вказана норма не повинно тлумачитися досить вузько, як така, що обмежує право поліцейського на отримання вищевказаної допомоги у разі некоректного формування МСЕК довідки до акта огляду, або у разі, якщо захворювання, що призвело в подальшому для встановлення особі інвалідності, виникло саме внаслідок служби в органах внутрішніх справ, а не поліції, оскільки в останньому випадку таке буквальне тлумачення норми статті 97 Закону №580 фактично призводить до позбавлення такої особи права на отримання будь-яких виплат, позаяк пункт 5 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580, як зазначено вище, на неї не поширюється.

Так, суд зазначає, що з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», при цьому Національна поліція стала функціональним правонаступником міліції, про що свідчить аналіз основних завдань міліції та Національної поліції, закріплених в статтях 2 відповідних профільних законів.

При цьому, статтею 7 Закону України «Про міліцію» було чітко закріплено, що міліція входила до структури Міністерства внутрішніх справ України.

Частиною 2 статті 1 Закону №580 визначено, що діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується у тому числі актами Міністерства внутрішніх справ України.

Структури центрального органу управління та територіальних органів поліції погоджує Міністр внутрішніх справ України (статті 14, 15 Закону №580).

Таким чином, враховуючи функціональне правонаступництво Національної поліції від міліції, під проходженням поліцейським служби в поліції, що призвело до захворювання та подальшого визначення інвалідності, яке надає право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону №580, слід розуміти також і період служби такої особи в органах внутрішніх справ.

Слід звернути увагу на те, що з метою усунення зазначеної законодавчої прогалини Міністерством внутрішніх справ 12.09.2016 був прийнятий Наказ №916, яким внесено зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року N 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за N 163/28293, а саме:

пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 такого змісту:

"4) пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.".

Однак, відповідні зміни до статті 97 Закону №580 Верховною Радою України внесені не були.

Таким чином, прийняття Міністерством внутрішніх справ Наказу №916 від 12.09.2016 свідчить про те, що проходженням поліцейським служби в органах внутрішніх справ та отримання у звязку з цим захворювання, що в подальшому призвело до встановлення інвалідності, слід розцінювати в якості підстави для виплати особі одноразової грошової допомоги.

Як зазначено вище, обласною МСЕК №1 23.03.2016 було проведено огляд ОСОБА_1 та визначено третю групу інвалідності, про що було видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0198333 від 23.03.2016. Відповідно до вказаної довідки, причиною інвалідності є захворювання, яке повязане зі службою в органах внутрішніх справ.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи підтверджують наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у звязку з втратою працездатності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке повязано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було необґрунтовано та протиправно відмовлено ОСОБА_1 у розгляді його документів про призначення йому одноразової грошової допомоги, у звязку з чим підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача по відмові у виплаті відповідної допомоги.

Щодо позовної вимог про зобовязання Головного управління Національної поліції в Київській області здійснити виплату на користь позивача одноразової грошової допомоги у розмірі 96460,00 грн., суд зазначає наступне.

Як було вказано вище, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Порядку №4 для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа:1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п.1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій;

у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій;у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Пунктом 2 розділу IV Порядку №4 встановлено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, виплата особі одноразової грошової допомоги, у звязку з втратою працездатності здійснюється на підставі рішення начальника територіального органі поліції, яким затверджується висновок, що підготовлений працівниками фінансового підрозділу відповідного територіального органу поліції, на підставі поданих заявником документів. Вказане рішення оформлюється у вигляді наказу про призначення одноразової грошової допомоги.

Враховуючи те, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області не було прийнято рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку щодо передчасності вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити на його користь виплату грошової допомоги, яка передбачена ст.97 Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 б/н від 18.05.2016 про виплату йому одноразової грошової допомоги внаслідок втрати ним працездатності та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, викладених у даній справі.

Отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, повязаною з визначенням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ.

3.Зобовязати Головне управління Національної поліції в Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, повязаною з визначенням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ, та прийняти відповідне рішення з урахуванням обставин, викладених у даній справі.

4.В іншій частині позовних вимог відмовити .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.