Справа № 219/9589/16-а
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9589/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючої судді Фролової Н.М., при серетарі Шкурат К.В., з участю: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бистрицької О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з адміністративним позовом, який згодом уточнив представник позивача (а.с.99) та остаточно просить визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача, щодо не нарахування їй щомісячних страхових виплат у зв'язку з підвищенням розмірі мінімальної заробітної плати та зобов'язати відповідача зробити перерахунок та нарахувати позивачці щомісячні страхові виплати у зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати з 15.04.2006 року по 01.01.2015 року, посилаючись на те, що висновком МСЕК 15.04.2006 року відповідачці вперше і безстроково було встановлено 20% стійкої втрати профпрацездатності у зв'язку з травмою на виробництві. Відповідач на підставі постанов Фонду соціального страхування щорічно з 15.04.2006 року до 01.01.2015 року робив перерахування сум щомісячних страхових виплат у зв'язку із зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої клади з питань статистики, що підтверджується постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань №24 від 27.04.2007 року. Позивач не згодна з таким рішенням, на підставі ч. 1, 2 ст. 29, ст. 21, ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 34 Закону України «Про оплату праці». Відповідач всупереч діючому законодавству, не проводив перерахування щомісячних виплат позивачки в зв'язку з зростанням розміру мінімальної заробітної плату. Це було підставою для звернення позивача до відповідача з заявою про проведення перерахування таких виплат за весь період отримання таких виплат, починаючи з 15.04.2006 року до 01.01.2015 року. Відповідач в своїй відповіді відмовив позивачці в такому перерахунку, мотивуючи це тим, що єдиним видом страхової виплати, розмір якої залежить від розміру мінімальної заробітної плати, є сума витрат на необхідний догляд за потерпілим, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Позивач не згодна з такою позицією відповідача і вважає що вона має право на перерахування щомісячних страхових виплат на підставі вищевказаної норми закону. Як зазначає позивач, Верховний Суд України в своїй постанові від 19.05.2015 року в адміністративній справі №2а-6740/10/1111 при перегляді з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах дійшовши до наступної правової позиції: пріоритетному застосуванню до спірних відносин підлягають положення Закону №1105-ХІV як такі, що мають вищу юридичну силу, ніж порядок. На підставі ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеній у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції про застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи є зава від позивача в якій вона просить розглянути справу за її відсутності за участю представника.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі з наведених у ньому підстав. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача Бистрицька О.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у запереченнях та суду пояснила, що відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» який діяв на момент виникнення спірних правовідносин від 01.04.2001 року перерахунок щомісячної страхової виплати, а також виплата на медичний догляд за потерпілим здійснюється у таких випадках: зміна ступеня втрати професійної працездатності, зміна складу родини померлого, а також в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати в порядку визначеному законодавством. На сьогоднішній день відсутній механізм та порядок на законодавчому рівні, тобто жодним законом не визначається порядок перерахування щомісячних страхових виплат у зв'язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону № 1105 від 2001 року перерахунок щомісячних страхових виплат здійснюється в разі збільшення в минулому році середньої заробітної плати. Такий перерахунок здійснюється відповідно до постанов Фонду, які були надані суду разом з письмовим запереченням. На сьогоднішній день діють нормативні акти, відповідно до яких, перерахунок щомісячних страхових виплат здійснюється тільки на медичний догляд за потерпілим. Відповідно до ст. 16 означеного Закону № 1105-ХІУ безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві здійснюють його правління та виконавча дирекція. Згідно ст. 17 Закону № 1105-ХІУ рішення правління Фонду, які мають нормативний характер і стосуються прав та обов'язків страхувальників та застрахованих осіб с обов'язковими для виконання всіма страхувальниками та застрахованими. Рішення правління Фонду оформлюються у вигляді постанов. На сьогоднішній день діє постанова Фонду, яка регулює порядок призначення та перерахунку страхових виплат, яка має назву «Порядок призначення перерахування страхових виплат потерпіли та членам їх сімей», який діяв до 2007 року та діючий на сьогоднішній день порядок №24 з 2007 року. Ці порядки були затверджені постановами правління Фонду та зареєстровані в Міністерстві юстиції України. Відповідно до першого порядку перерахунок щомісячних страхових виплат здійснюється тільки у трьох випадках: зміна ступеня втрати професійної працездатності, зміна складу родини померлого та збільшення в минулому році розміру середньої заробітної плати. Другий порядок, який також затверджено постановою правління Фонду, регулює забезпечення інвалідів, у зв'язку із виробничою травмою необхідними видами догляду. Відповідно до цього порядку перерахунок щомісячних страхових виплат, здійснюється тільки на медичний догляд. Аналогічна позиція викладена в постановах Вищого адміністративного суду України від 2014 року, 23.01.2015 року, 18.12.2015 року та від липня місяця 2016 року. Також представник відповідача зазначила, що не варто приймати до уваги те, що позивач посилається на постанову Верховного Суду України від 19.05.2015 року, оскільки в цій постанові відсутній висновок суду про застосування норм права. На підставі викладеного вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Суд заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з листа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську Донецької області №06-1648 від 15.09.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку щомісячних страхових виплат у зв'язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати, оскільки у даному випадку це не передбачено законодавством (а.с.8-9).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (у редакції, чинній на час встановлення позивачці стійкої втрати працездатності), перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну соціальну допомогу проводиться разі зміни ступеня втрати професійної працездатності, зміни складу сім'ї померлого, підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Нормами ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено, що перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 01 березня наступного року.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат регламентовано Порядком призначення та здійснення страхових виплат потерпілим (членам їх сімей), узгодженого з Міністерством праці та соціальної політики України і затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 31.01.2002 року № 7 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей), затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24 (далі - Порядок № 24).

Згідно вказаних Порядків, що затверджені постановами правління Фонду, та є обов'язковими для всіх страхувальників та застрахованих осіб, перерахування щомісячних страхових виплат здійснюється у таких випадках: у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності та переходу на інший вид пенсії, зміни складу сім'ї померлого та у зв'язку зі зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати.

Відповідно до п.п. 4.4.2-4.4.4 Порядку № 7 при проведенні перерахування щомісячних страхових виплат з першого березня кожного року середньомісячна заробітна плата підлягає коригуванню. При цьому відкоригована середньомісячна заробітна плата не може перевищувати встановлену на дату настання права на перерахування максимальну величину (граничну суму) заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески до Фонду. При перерахуванні щомісячних страхових виплат з першого березня для коригування середньомісячної заробітної плати застосовується коефіцієнт, на який перераховуються щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей) за рішенням правління Фонду.

Аналогічні норми містяться в Порядку № 24, зокрема, п.п. 3.8.1., 3.8.2 визначають, що перерахування розміру щомісячної страхової виплати здійснюються у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки. Підставою для перерахування розміру щомісячної страхової виплати з 01 березня кожного року є зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Перерахування розміру щомісячної страхової виплати проводиться виходячи з відкоригованої заробітної плати на коефіцієнт підвищення страхових виплат, затверджений правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Коефіцієнти підвищення страхових виплат у 2006 році - 1,203. у 2007 році - 1,183, у 2008 році -1,125, у 2009 році - 1,063, у 2010 році - 1,0, у 2011 році - 1,102. у 2012 році - 1,176, у 2013 році - 1,149, у 2014 році - 1,079.

Аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що розмір мінімальної заробітної плати не впливає на розмір щомісячних страхових виплат у зв'язку з втратою працездатності.

Відповідно до постанов відділення Фонду у м. Артемівську за період з 15.04.2006 року по 01.01.2015 року ОСОБА_2 здійснювалися перерахування щомісячних страхових виплат з чітким дотримання вимог законодавства України, а саме: у зв'язку з підвищенням у попередньому календарному році середньомісячної заробітної плати (а.с.45-53). Вказані постанови прийняті відповідно до ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Суд не приймає до уваги доводи позивача та його представника, що пріоритетному застосуванню до спірних відносин підлягають положення Закону № 1105-ХІУ як такі, що мають вищу юридичну силу, ніж Порядок, що викладено в постанові Верховного Суду України від 19.05.2015 р. в адміністративній справі №2а-6740/10/111, оскільки Верховний Суд України у вказаній постанові в мотивувальній частині зазначив, що до такого висновку дійшов Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Крім того, згідно п.п.1,2 ч. 1 ст.237 КАС України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В своїй постанові від 19.05.2015 р. (справа № 2а-6740/10/1111) Верховний Суд України дійшов висновку, що оскільки, обставини, встановлені у справі, що розглядається, не є подібними до обставин, встановлених у справах, на рішення в яких посилається відділення Фонду, обґрунтовуючи різне правозастосування, тому зазначене не дає можливості дійти висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та враховуючи те, що обставини, які були підставою для перегляду справи Верховним Судом України не підтвердилися у задоволенні заяви відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровоградібуло відмовлено. Тож Верховний Суд України не приходив до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій були прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність з боку відповідача неправомірних дій чи бездіяльності щодо перерахунку позивачу щомісячних страхових виплат, тож в задоволені позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 159-163 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Артемівську Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, - відмовити повністю.

На постанову до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.З .Фролова