Справа № 826/8559/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2016 року № 826/8559/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомНаціонального центру управління та випробувань космічних засобів
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.07.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний центр управління та випробувань космічних засобів звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.07.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до підпункту 11 пункт 12.3 статті 12 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" у відповідача були відсутні правові підстави для накладення на позивача штрафних санкцій та видання податкового повідомлення - рішення № від 14.07.2015.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

14.07.2015 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена камеральна електронна перевірка даних задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Національного центру управління та випробувань космічних засобів за результатами якої складено акт № 200/26-55-15-02 від 14.07.2015.

Зазначеним актом встановлено факт порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме, на суму 30104,00 грн. за період з 24.01.2014 по 03.03.2014, на суму 267275,00 грн. за період з 24.01.2014 по 04.03.2014 та на суму 87523 за період з 04.02.2014 по 03.03.2014.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі акту № 200/26-55-15-02 від 14.07.2015 прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 24, 25 та 24 календарних дні сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 385002,00 грн. зобов'язано Національний центр управління та випробувань космічних засобів сплатити штраф у розмірі 38500,20 грн.

Національний центр управління та випробувань космічних засобів не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 14.07.2015, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України на період дії Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України".

Преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що цей Закон є спеціальним законом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України згідно із статтею 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", створює вільну економічну зону "Крим" (далі - ВЕЗ "Крим"), та врегульовує інші аспекти правових відносин між фізичними і юридичними особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території або за її межами.

Пунктом 12.1 вказаного Закону встановлено, що початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя вважається дата набрання чинності Резолюцією N 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 12.3 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до платників податків, які станом на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, не застосовуються починаючи з першого числа місяця, в якому набрала чинності Резолюція N 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України, фінансові та штрафні санкції за порушення вимог порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій (податкової звітності) та повноти сплати сум податків і зборів.

Таким чином з 01.03.2014 до платників податків, які станом на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, не застосовуються штрафні санкції за порушення вимог порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій (податкової звітності) та повноти сплати сум податків і зборів.

Наказом Державного космічного агентства України № 60 від 14.04.2014 місцезнаходження позивача було зареєстровано за адресою с. Вітине Сакського району Автономної Республіки Крим, змінено місцезнаходження - 01010, місто Київ, вул. Московська, 8.

Таким чином до 14.04.2014 місцезнаходженням позивача була територія Автономної Республіки Крим.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Актом № 200/26-55-15-02 від 14.07.2015 на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення встановлено факт порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме, на суму 30104,00 грн. за період з 24.01.2014 по 03.03.2014, на суму 267275,00 грн. за період з 24.01.2014 по 04.03.2014 та на суму 87523 за період з 04.02.2014 по 03.03.2014.

Позивачем факт наявності порушень викладених в зазначеному акті не заперечується.

Таким чином, враховуючи положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у відповідача були наявні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за допущення несвоєчасної сплати узгодженої суму грошового зобов'язання за період до 01.03.2014.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що актом Актом № 200/26-55-15-02 від 14.07.2015 встановлено факт порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання, за періоди, що передували 01.03.2016, суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для видання податкового повідомлення - рішення № від 14.07.2015.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов