Справа № 806/1473/16
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1473/16

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю: позивача,

представника відповідача та третьої особи Чернюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області, третя особа: Головне управління ДФС у Житомирській області, про визнання протиправним та скасування наказу №47-о від 20.07.2016,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправним і скасувати наказ Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області № 47-о від 20.07.2016 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що у спірному наказі щодо нього неправомірно застосовано п. 11 ст. 65 Закону України "Про державну службу", оскільки відсутні факти неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між ним та близькими особами. Жодної прямої підпорядкованості взагалі ніколи не існувало.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, посилаючись на доводи адміністративного позову.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Установлено, що ОСОБА_2 з 17 серпня 2004 року працює в податкових органах. З 25 лютого 2016 року позивач обіймає посаду начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області.

Позивачем прийнято присягу державного службовця, йому присвоєно відповідний ранг.

20 липня 2016 року в.о. начальника Новоград - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області видано наказ № 47-о "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким на підставі п. 11 ст. 65, ст. 66 Закону України "Про державну службу" оголошено догану начальнику відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_2 за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до недотримання п. 2 ч. 1 ст. 28 вимог Закону України "Про запобігання корупції" в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Підставами слугували: подання відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Житомирській області від 07.07.2016 № 63/7/06-30-22, пропозиції Дисциплінарної комісії ОДПІ.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, правовий статус державного службовця регулює та визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 (надалі - Закон № 889-VIII), державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; управління персоналом державних органів; реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Основні обов'язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII.

В силу приписів частини 1 вказаної статті Закону № 889-VIII державний службовець зобов'язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби. Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У частині 1 статті 64 Закону № 889-VIII визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі частиною 1 статті 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У відповідності до частини 2 вказаної статті Закону № 889-VIII, дисциплінарними проступками є, зокрема:

- невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5);

- неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення (п. 11).

За змістом положень ч.ч. 3, 5 ст. 66 Закону № 889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану. Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (ч. 7 ст. 66 згаданого Закону).

У відповідності до частини 6 статті 66 Закону № 889-VIII, дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2 - 4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Частиною першою статті 69 Закону № 889-VIII визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Згідно зі ч.ч. 9, 10, 11 ст. 69 Закону № 889-VIII, дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

У контексті наведеного необхідно відмітити, що кожен дисциплінарний проступок, із переліку наведеного в ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, є самостійною підставою для застосування до державного службовця лише одного відповідного виду дисциплінарного стягнення.

Разом з цим, слід наголосити, що за вчинення дисциплінарного проступку, визначеного у п. 11 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби, а за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 цього Закону - догана, тобто санкції різних рівнів відповідальності, які не можуть застосовуватися як альтернативні при виявлені вказаних проступків.

Таким чином, наказ керівника державної служби про притягнення до дисциплінарної відповідальності державного службовця повинен бути виданий на підставі відповідної норми Закону № 889-VIII та містити вичерпну інформацію щодо вчиненого державним виконавцем дисциплінарного проступку за який необхідно застосувати обраний у наказі вид дисциплінарного стягнення.

Наказ в.о. начальника Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 20 липня 2016 року № 47-о прийнято на підставі п. 11 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII, проте дисциплінарне стягнення оголошено за неналежне виконання службових обов'язків, тобто в наказі чіткої підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани вказано не було.

Судом установлено, що у період з 19.05.2016 по 25.05.2016 старшим оперуповноваженим з ОВС відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області проведено перевірку достовірності задекларованих відомостей за 2015 рік та вимог щодо запобігання та врегулювання конфліктів інтересів у діях начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_2 та з інших питань.

За результатами службової перевірки складено висновок від 24.05.2016, який затверджений Начальником відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області 24.05.16.

У цьому висновку старший оперуповноважений з ОВС відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області дійшов переконання про направлення подання в.о. начальника Новоград - Волинської ОДПІ Юрківській П.С. щодо вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області ОСОБА_2 за неналежне виконання службових обов'язків, що призвело до недотримання п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції".

При цьому зазначено, що близькі особи позивача займаються підприємницькою діяльністю на території району обслуговування Новоград - Волинської ОДПІ.

07 липня 2016 року в.о. начальника відділу внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Житомирській області скеровано до Начальника ГУ ДФС у Житомирській області подання за результатами службової перевірки дотримання вимог Закону України "Про запобігання корупції" службовими особами Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 07.07.16 № 63/7/06-30-08. У цьому поданні запропоновано, поміж іншого, за допущені порушення, притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача.

На підставі вказаного подання Дисциплінарною комісією по розгляду дисциплінарних справ 18.07.2016 розпочато дисциплінарне впровадження по дисциплінарній справі начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2.

19.07.2016 Головою Дисциплінарної комісії по розгляду дисциплінарних справ Новоград - Волинської ОДПІ на ім'я В.о. начальника Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області направлено подання Дисциплінарної комісії з розгляду Дисциплінарних справ Новоград - Волинської ОДПІ із пропозицією притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 у вигляді оголошення догани.

У поданні зазначено, що за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2, а також керуючись ст. 65 Закону України "Про державну службу" та враховуючи те, що відповідно до плану - графіку документальні планові та позапланові перевірки по П(ПО)СП "Світоч", ТОВ "Агрокомпас", ФГ "Золотий нектар", ФОП ОСОБА_4 за 2015 рік не проводились, комісія дійшла висновку, що при виконанні службових обов'язків відносини прямої підпорядкованості між начальником відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб ОСОБА_2 та близькими особами не виникало.

Також указано, що позивач 01.07.2016 за № 6739 повідомив керівництво ОДПІ у вигляді заяви про своїх близьких родичів, які являються засновниками (керівниками) юридичних осіб та зареєстровані фізичною особою - підприємцем.

Отже, подання Дисциплінарної комісії висновку щодо виявлення вчиненого позивачем певного дисциплінарного проступку не містить.

Щодо доводів представника відповідача про допущення позивачем неналежного виконання службових обов'язків, що виразилося в недотриманні п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", то слід указати наступне.

В судовому засіданні з'ясовано, що відповідачем неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_2 пов'язано із тим, що останнім не було вжито будь - яких дій щодо запобігання та уникнення конфлікту інтересів.

На думку Новоград - Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, у ОСОБА_2 вбачаються ознаки потенційного конфлікту інтересів та порушення обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності (отримання доходу від підприємницької діяльності).

Так, за результатами службової перевірки встановлено, що батько позивача - ОСОБА_5 є засновником, керівником П(ПО)СП "Світоч", ТОВ "Агрокомпас", а мати - ОСОБА_4 головним бухгалтером П(ПО)СП "Світоч", ТОВ ВК "Моноліт", керівником і засновником ТОВ "Агрокомпас", та зареєстрована як фізична особа - підприємець, які перебувають на обліку як платники податків у Новоград - Волинській ОДПІ та займаються підприємницькою діяльністю на території району, що свідчить про виникнення конфлікті інтересів.

Суд звертає увагу на те, що особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання. Необережність характеризується тим, що працівник, який вчинив дисциплінарний проступок, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. У трудовому праві, необережність виявляється зазвичай як недбалість.

Отже, незалежно від форми вини обов'язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, відповідно, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов'язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов'язків без поважних причин, тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових (посадових) обов'язків працівником.

Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов'язків.

Посадові обов'язки начальника відділу контрольно - перевірочної роботи з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської ОДПІ ГУ ДФС України у Житомирській області визначені у Положенні про відділу контрольно - перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської ОДПІ ГУ ДФС України у Житомирській області, затвердженому 03.08.15 В.о. начальника Новоград - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Однак, ані матеріали службової перевірки, ані дисциплінарна справа відомостей про неналежне виконання начальником відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області ОСОБА_2 своїх посадових (трудових) обов'язків не містять.

У поданні відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Житомирській області від 07.07.2016 та поданні Дисциплінарної комісії з розгляду Дисциплінарних справ Новоград - Волинської ОДПІ відсутні обставини, які б свідчили про те коли та які посадові обов'язки, покладені на позивача, ним виконано не було та/або було виконано неналежним чином. Також у вказаних матеріалах не зазначено в чому саме проявляється неналежність виконання ОСОБА_2 його посадових обов'язків начальника відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області.

За наведених обставин, твердження відповідача про неналежне виконання ОСОБА_2 службових обов'язків є передчасними.

Окремо суд наголошує, що у відповідності до абзаців 8, 12 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Положеннями статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" встановлені запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно зі частиною 1 вказаної статті Закону України "Про запобігання корупції", особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У статті 29 згаданого Закону визначено, що зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення / ініціювання звільнення з посади.

Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що наявність потенційного чи реального конфлікту інтересів не є підставою для висновку про неналежне виконання державним службовцем своїх посадових обов'язків. Неповідомлення державним службовцем про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не є дисциплінарним проступком у розумінні Закону № 889-VIIІ, а свідчить про недотримання ним положень Закону України "Про запобігання корупції". При цьому врегулювання конфлікту інтересів повинно бути здійснено лише шляхом, установленим Законом України "Про запобігання корупції", який визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень, та норми якого є спеціальними у відносинах, що виникають у сфері запобігання корупції.

Враховуючи наведене, ототожнення керівником державної служби неналежного виконання службових обов'язків державним службовцем із недотримання ним п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" є помилковим, а тому, на думку суду, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Також суд вважає, що посилання відповідача в спірному наказі на п. 11 ст. 65 Закону № 889-VIII є необґрунтованими, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 9 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець під час виконання посадових обов'язків діє у межах повноважень, визначених законом, і підпорядковується своєму безпосередньому керівнику або особі, яка виконує його обов'язки.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VIII, безпосередній керівник, у розумінні цього Закону, - найближчий керівник, якому прямо підпорядкований державний службовець.

У відповідності до частини 1 статті 32 Закону № 889-VIII, не допускається призначення на посаду державної служби особи, яка буде прямо підпорядкована близькій особі або якій будуть прямо підпорядковані близькі особи.

В силу положень абзацу 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

Згідно зі ч. ч. 2, 3, 4 ст. 32 Закону № 889-VIII, у разі виникнення обставин, що призводять до порушення вимог частини першої цієї статті, відповідні особи, близькі їм особи зобов'язані повідомити про це керівника державної служби та вжити заходів до усунення таких обставин у 15-денний строк. Якщо в зазначений строк такі обставини добровільно не усунуто, керівник державної служби повинен вжити у місячний строк заходів до їх усунення. Для цього керівник державної служби може перевести державного службовця за його згодою на іншу рівнозначну вакантну посаду державної служби в цьому державному органі або дати згоду на переведення до іншого державного органу. У такому разі переведення державного службовця здійснюється без обов'язкового проведення конкурсу. У разі неможливості переведення особа, яка перебуває у підпорядкуванні, підлягає звільненню із займаної посади. У разі порушення вимоги, зазначеної в абзаці другому частини другої цієї статті, керівник державної служби несе відповідальність, встановлену законом. Особи, які не повідомили керівника державної служби про обставини, зазначені у частині першій цієї статті, несуть відповідальність, встановлену законом.

Судом безспірно з'ясовано, що начальник відділу контрольно - перевірочної роботи, організації та проведення перевірок суб'єктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області ОСОБА_2 прямо підпорядкований близькій особі не був. Близькі особи, призначені на посаду державної служби в Новоград-Волинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області прямо підпорядковані позивачу відсутні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що посилання відповідача в оспорюваному наказі на п. 11 ч. 2 ст. 65 Закону № 889-VIII є безпідставними, оскільки вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, а саме неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення, в ході судового розгляду доведено не було.

Беручи до уваги все викладене вище, суд дійшов переконання, що притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності наказом від 20 липня 2016 року № 47-о проведено відповідачем без визначених законом підстав і в порушення установленого порядку притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Згідно зі положеннями статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При цьому особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Втім у даній справі відповідачем належних доказів на спростування вищевказаних обставин і доводів позивача суду надано не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що наказ Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області № 47-о від 20.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким ОСОБА_2 оголошено догану, є протиправним і підлягають скасуванню, а тому позов необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Житомирській області № 47-о від 20.07.2016 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 17 листопада 2016 р.