Справа № 631/1670/16-а
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 631/1670/16-а
провадження № 2-а/631/72/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року смт. Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень та зобовязання провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просить визнати протиправним рішення Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 12.09.2016 року № 611/20-20 щодо відмови їй у перерахунку пенсії державного службовця з 01.01.2016 року, у звязку з підвищенням зарплати державних службовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та зобовязати Харківське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок пенсії державного службовця з 01.01.2016 року у звязку із підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» на підставі довідки Головного управління держпраці у Харківській області № 10-53/74 від 26.08.2016 року, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2006 році в розмірі 84 %, а також просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області сплачену суму судового збору у розмірі 551, 20 грн.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1зазначила, що з 27.10.2006 року отримує пенсію державного службовця, призначену за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 84 % від заробітної плати. Звернувшись до Харківського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області з заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2016 року, у звязку із підвищенням заробітної плати державним службовцям з 01.12.2015 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» (далі постанова КМУ № 1013) як непрацюючому пенсіонеру, 12.09.2016 року отримала рішення відповідача, відповідно до якого їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що постановою КМУ № 1013 внесені зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, а отже з 01.12.2015 року посадові оклади державних службовців були упорядковані шляхом включення до посадових окладів сум індексації, що накопичувались протягом останніх років, тобто упорядкування структури заробітної плати не є її підвищенням. Крім того, постановою КМУ № 1013 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», п. 4 якої з 01.12.2015 року виключено, а отже перерахунки пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Закону України «Про державну службу», не провадяться. Також зазначено, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 встановлено, що у разі неприйняття до 01 червня 2016 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі, спеціальних, на загальних підставах, з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Рішення Харківського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області від 12.09.2016 року № 611/20-20 позивач вважає протиправним, у зв'язку з порушенням її соціальних прав щодо пенсійного забезпечення і незаконного звуження конституційних гарантій, оскільки, відповідно до чинних на час призначення пенсії нормативно-правових актів, вона має право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням розміру заробітної плати державного службовця відповідної посади.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 14.09.2016 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобовязання провести перерахунок пенсії, а відповідачу запропоновано у десятиденний строк з дня одержання ухвали та копій документів подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

23.09.2016 року на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області від Харківського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області надійшли письмові заперечення на позов. У своїх запереченням відповідач посилається на те, що постановою КМУ № 1013 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», які скасували саме здійснення перерахунків, в тому числі і для державних службовців при підвищенні окладів та наданні нових довідок, а саме було виключено п. 4, який встановлював порядок перерахунку пенсій, та внесено зміни до п. 5 та п. 6, які виклали в новій редакції, усунувши звернення із довідками про заробітну плату при перерахунку пенсії. Тобто, перерахунки пенсій пенсіонерам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України «Про державну службу» від 23.12.1993 року № 3723-ХІІ, не провадяться.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 17.10.2016 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.10.2016 року, справу передано до розгляду судді Трояновській Т.М., у зв'язку із закінчення терміну повноважень судді Марюхни Л.А. відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 року № 1600-VІІІ.

Суд відзначає, що згідно з ст.183-2 КАС України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження.

При цьому, суд відмічає, що оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, а завданням адміністративного судочинства України згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і неухильне дотримання судом вимог даної норм процесуального закону є обов'язковим в кожній адміністративній справі, то спір підлягає вирішенню на підставі наявних у справі документів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечення відповідача, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Харківському обєднаному управління пенсійного фонду України Харківської області з 2006 року та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 23.12.1993 року № 3723-ХІІ, в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, в розмірі 84 % від суми заробітної плати.

12.09.2016 року позивач звернулася до Харківського обєднаного управління пенсійного фонду України Харківської області з заявою про проведення перерахунку пенсії, у звязку із підвищенням з 01 грудня 2015 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови КМУ №1013, додавши довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям № 10-53/74 від 26.08.2016 року, видану Головним управлінням держпраці у Харківській області.

Рішенням Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 12.09.2016 року № 611/20-20 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІ скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

З цього приводу суд вважає за необхідно зазначити, що спірні правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Конституцією України та Законом України «Про державну службу», яким визначаються загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно ст. ст. 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених нормами законодавства України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1пенсія призначена з 2006 року у розмірі 84 % від заробітної плати.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що до 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними вище нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 01.05.2016 року Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не передбачено такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою 12 вересня 2016 року.

Таким чином, виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

При цьому, суд зазначає, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський Суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) ( 254к/96-ВР). У Рішенні від 02 березня 1999 року N 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивачу на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ і Постанови Кабінету Міністрів України № 865 у редакціях, чинних на момент призначення йому пенсії.

Постановою КМУ№ 1013, на яку посилається позивач як на підставу для перерахунку пенсії, регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв'язку зі зміною розміру заробітної плати.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, що він і довів суду як суб'єкт владних повноважень, відповідно до частини другої статті 71 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7- 11, 158 163, п.2 ч. 1 ст. 183-2, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Харківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним рішення та зобовязання провести перерахунок пенсії відмовити у повному обсязі.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова згідно з ч.8 ст.183-2 КАС України може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання постанови апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції відповідно до ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Трояновська Т.М.