Справа № 822/528/16
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/528/16

Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України та ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України про зобов'язання внести зміни до наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому, враховуючи заяву про уточнення і зміну позовних вимог від 29.06.2016 р., просив:

- зобов'язати ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України розглянути поданий рапорт про звільнення з лав Національної поліції України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію;

- у разі розгляду його рапорту від 28.01.2016 р. зобов'язати Національну поліцію України внести зміни в наказ №113 о/с "По особовому складу ОСОБА_2 захисту економіки" від 22.06.2016 р. в частині формулювання підстав звільнення зі служби в поліції - замість п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" вказати п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: зобов'язано ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України розглянути поданий рапорт ОСОБА_3 про звільнення з лав Національної поліції України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, однак надали суду клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення щодо задоволеної вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось в судовому засіданні, звертаючись до суду та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що 28.01.2016 р. (що підтверджується копією з книги вхідної кореспонденції) позивач подав до управління захисту економіки в Хмельницькій області ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України рапорт про звільнення за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Як зазначає позивач, в поданому рапорті він просив звільнити його з 15.02.2016 р.

10 лютого 2016 р. за вих. №500/39/121/01-2016 було зареєстровано супровідний лист, згідно якого вказаний рапорт було направлено управлінням захисту економіки в Хмельницькій області ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України до ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України. Також на даному супровідному листі міститься відмітка про отримання 11 лютого 2016 р., однак без зазначення прізвища, ініціалів та посади особи, яка отримала такі матеріали.

В подальшому позивач проходив атестування. За висновком атестаційної комісії від 05.02.2016 р. (із яким ОСОБА_3 ознайомився 12.02.2016 р.) позивач займаній посаді не відповідає , підлягає звільненню зі служби через службову невідповідність.

24.02.2016 р. позивача було ознайомлено із наказом Національної поліції України №113 о/с "По особовому складу ОСОБА_2 захисту економіки" від 22.02.2016 р., згідно якого його було звільнено зі служби в поліції за п.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію".

Також зазначим про те, що його звільнення через службову невідповідність є протиправним, оскільки ним було подано рапорт про звільнення за власним бажанням, а проведення атестації стосовно нього не відповідало вимогам Закону України "Про національну поліцію". До атестації він особливо не готувався, оскільки ним було подано рапорт на звільнення, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

За результатом розгляду справи, суд І інстанції дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом зобов'язання ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України розглянути поданий рапорт ОСОБА_3 про звільнення з лав Національної поліції України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема:

- через службову невідповідність (п.5);

- за власним бажанням (п.7).

Так, позивач займав посаду старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Хмельницькій області ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України.

Відповідно до п.4 розділу V Положення про ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України начальник департаменту, зокрема, призначає, переміщує і звільняє з посад начальників управлінь, відділів, секторів та інших працівників ОСОБА_2.

Однак, ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України рапорт позивача про звільнення за власним бажанням отримано не було, тому і розглянутий такий рапорт уповноваженою особою ОСОБА_2 також не був.

Згідно з п. 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (котре є чинним на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція, на відміну від загального правила про обов'язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ (поліції), що стосується, наприклад, виконання ним обов'язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку.

Проте у межах передбаченого п. 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитись про звільнення у більш короткий строк.

Вказані обставини свідчать про порушення права позивача на звільнення за власним бажанням, тому такі підлягають поновленню шляхом зобов'язання ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України розглянути поданий рапорт ОСОБА_3 про звільнення з лав Національної поліції України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

При цьому, за результатами розгляду рапорту позивача ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України не позбавлений права зробити висновок про можливість звільнення позивача за власним бажанням та про необхідність зміни формулювання підстав звільнення зі служби в поліції на п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію".

Крім того, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з висновком суду І інстанції на рахунок того, що за результатами розгляду рапорту позивача ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України не позбавлений права зробити висновок про можливість звільнення позивача за власним бажанням та про необхідність зміни формулювання підстав звільнення зі служби в поліції на п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію", а така можливість наявна лише у разі позитивного висновку за результатом розгляду рапорту, а відтак, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Доводи апелянта про неотримання вказаного рапорту, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони спростовуються книгою реєстрації вхідної кореспонденції та (а.с.11-12) та показами свідка ОСОБА_4

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 захисту економіки Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6