Справа № 816/1424/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/1424/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області, та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 30.09.2016, просив:

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 29.08.2016 вих. №6606/6-16;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 га, розташованої на території Бродщинської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

24.10.2016 представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства. Обґрунтовуючи дане клопотання представник відповідача зазначила, що відповідна земельна ділянка входить до масиву земельної ділянки загальною площею 49,0 га, переданої у постійне користування гр. ОСОБА_2 на підставі державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, а тому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, спір щодо прав на земельну ділянку має вирішуватись у порядку цивільного судочинства.

У судове засідання 24.11.2016 представники сторін та третьої особи не з'явились.

Представники позивача та відповідача надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, у порядку письмового провадження.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

В силу положень пункту 1 частини другої згаданої статті юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Даний спір стосується правомірності рішення відповідача про відмову у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

При цьому відмова відповідача обґрунтована посиланням на те, що спірну земельну ділянку передано у постійне користування гр. ОСОБА_2.

До матеріалів справи залучено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 загальною площею 49,0011 га, щодо якої на підставі державного акта на право постійного користування землею від 10.01.2000 серії НОМЕР_1 за гр. ОСОБА_2 зареєстроване право постійного користування /а.с. 64-65/.

Суд, за наслідками порівняння кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 /а.с. 66/, викопіювання з Публічної кадастрової карти України /а.с. 63/ та графічного зображення бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 19/, встановив, що заявлена позивачем земельна ділянка входить до масиву земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що передана у постійне користування гр. ОСОБА_2

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 5 Земельного кодексу України передбачено, що земельне законодавство базується на таких принципах: забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

За приписами статей 178, 181 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до статті 324 Цивільного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Як визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Однак, обов'язковою ознакою рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, як предмета адміністративного спору, є їхня юридична значимість та вчинення безпосереднього впливу на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Оскаржене за цим позовом рішення відповідача не відповідає наведеним критеріям, оскільки не створює для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав.

Позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, не може бути розглянутий за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі передачі земельних ділянок у власність чи оренду спір щодо набуття фізичною чи юридичною особою земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного суду України від 24.02.2015 (реєстраційний номер 43075090), що має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції відповідно до положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 2, 3, 17, 157, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтею 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.С. Бойко