Справа № 639/6266/16-а
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/6266/16-а
Провадження № 2-а/639/179/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 Управління Національної поліції в Харківській області, Управління патрульної служби МВС у м. Харкові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспекторів Полякова Д.В. та Колодочки неправомірними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі № 124102 від 02.08.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.2016 близько 18.00 год. по вул. Полтавський шлях 62 А, він керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по крайній лівій смузі за правилами дорожнього руху. Під час руху, екіпаж автомобіля Національної поліції № 1959 наказав йому припинити рух та зупинитися. Після зупинки, інспектор Поляков звинуватив його у порушені правил дорожнього руху, без надання будь-яких доказів, попросив надати йому водійське посвідчення та технічний паспорт автомобіля, після цього вимагав надати паспорт громадянина України й назвати місце проживання. На відмову надати паспорт та пояснення щодо його місця проживання, інспектор Пляков, не складаючи протокол про порушення, почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. На вимогу позивача скласти протокол відповідач відмовив. Позивач зазначає, що після цього інспектор Поляков та Колодочка вирішили затримати його і доставити до поліції для подальшого складання постанови. ОСОБА_1вказує, що під час його затримання інспектору Полякову було надано водійське посвідчення, отже наданий документ, що посвідчує особу. Підстави для його доставлення до поліції , що фактично було адміністративним затриманням відсутні. Час складання, зазначений на постанові (18:01), не відповідає дійсності, оскільки вона була складена фактично через 45 хвилин після затримання вже у відділку. Позивач вважає, що дії інспекторів були протиправними та не професійними. Змусивши його залишити транспортний засіб на узбіччі перехрестя з великим потоком автомобілів, вони без будь-яких причин доставили його до відділку поліції, чим не лише змарнували його час а й не надали змоги забезпечити збереження його майна.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не сповістили, доказів скоєння правопорушення позивачем в постанові не навели, фактичних даних які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови не надали, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України розглянута за їх відсутності.

Суд, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 124102 від 01.08.2016 року, складеної інспектором роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 01.08.2016 року о 18:01 год., керуючи транспортним засобом TOYOTA AVENSIS 1.8 номерний знак НОМЕР_2 у м. Харкові по вул. Полтавський шлях та Конарєва, здійснив виїзд на трамвайну колію попутного напрямку при наявності дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», чим порушив п. 11 б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених статтею 121 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обовязкових реквізитів передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене лейтенантом поліції ОСОБА_2 щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення , про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 01.08.2016року п. 11.б ПДР України.

Окрім того, позивачем до оскаржуваної постанови додано пояснення, у яких також зазначено, що постанова складалася не на місці вчинення адміністративного правопорушення та не у 18:01, як зазначено у самій постанові, а складалася після спливу 45 хвилин у відділку поліції (а.с. 5).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, суд вважає за необхідне , враховуюче вищевикладене закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 124102 від 01.08.2016 року про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. та визнати дії інспекторів неправомірними.

У задоволені позову в частині вимог щодо відповідача ОСОБА_3 Управління Національної поліції в Харківській області необхідно відмовити, оскільки з клопотання представника ГУНП в Харківській області вбачається, що інспектор роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенант поліції ОСОБА_2 не є працівником ГУНП в Харківській області, а тому ГУНП в Харківській області не є належним відповідачем у справі.

Крім того, не підлягають задоволенню і вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій інспектора Колодочки за їх недоведеністю, крім того, суд враховує , що вказану особу позивачем у позовній заяві не було зазначено в якості відповідача.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії ДР № 124102 від 01.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 8, 9, 11, 49, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Постановою Пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 Управління Національної поліції в Харківській області, Управління патрульної служби МВС у м. Харкові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 124102 від 01.08.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 (чотириста двадцять пять) гривень скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 (чотириста двадцять пять) гривень закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк