Справа № 804/406/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 р. Справа № 804/406/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1,
до відповідача ОСОБА_4 Дніпропетровської області,
про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення.
Обставини справи: ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:
- скасування наказу прокурора Дніпропетровської області № 2755к від 14 грудня 2015 року;
- поновлення ОСОБА_1 на роботі в органах прокуратури Дніпропетровської області;
- поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу;
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що звільнення з посади вважає незаконним та безпідставним, оскільки не проводилася реорганізація юридичної особи прокуратури Дніпропетровської області, а проводилася тільки реорганізація органу прокуратури; в попереджені про звільнення та наказі про звільнення наявні розбіжності в підставах звільнення; порушені вимоги ст.42 та ст. 49-2 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників при скороченні чисельності чи штату працівників та щодо обовязку працедавця пропонувати іншу роботу. Крім того позивач посилається на те, що вимогам Порядку проходження відповідного тестування та Закону України «Про прокуратуру» не надано тлумачення успішності проходження тестування; під час проведення відповідного тестування однією юридичною особою - прокуратурою Дніпропетровської області прийнято рішення про успішне проходження тестування особами, які набрали меншу кількість балів; відповідно до положень Порядку проходження відповідного тестування особи, що не працювали в органах прокуратури, які реорганізовані у Криворізьку місцеву прокуратуру №3, не мали можливості обирати та претендувати за власним бажанням на посади у Криворізькій місцевій прокуратурі №3, проте були призначені. Також позивач зазначив щодо вручення йому трудової книжки з порушенням строків, передбачених Постановою КМУ від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки».
В судовому засіданні позивач підтримав адміністративний позов в повному обсязі.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, зокрема що відповідно до положень п.п. «в» пункту 5-1 розд. Х111 «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» прокурорами місцевих прокуратур призначаються особи, які на день набрання чинності Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. На виконання вищевказаних вимог, наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015р. №76ш у зв'язку з утворенням з 15.12.2015р. місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, виключено у штатному розпису прокуратури Дніпропетровської області ряд міських, районних, міжрайонних прокуратур та встановлено тринадцять місцевих прокуратур. ОСОБА_1 попередження про майбутнє звільнення у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі з 14.12.2015р. було вручено 25.09.2015р. За результатами тестування ОСОБА_1 набрав 69 балів. Рейтинговий бал, який дозволив претендувати на подальшу роботу у Криворізькій місцевій прокуратурі №3 склав 96,7 балів (33 позиція у рейтинговому списку). Згідно з рейтинговим списком Криворізької місцевої прокуратури №3 за результатами підсумкового балу ОСОБА_1 зайняв 45 позицію. Правом на оскарження порядку проходження тестування та їх результатів до Дніпропетровської робочої групи позивач не скористався, що свідчить про його згоду з результатами тестування та зайнятою у рейтингу позицією. Керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурора конкретної місцевої прокуратури та заяви працівника прокуратури, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількості штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі. Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що йому не запропонували посади прокурора в іншій прокуратурі безпідставні, оскільки претендувати на посаду в іншій місцевій прокуратурі може працівник, який раніше працював в такій прокуратурі до її реформування. Станом на 14.12.2015р. вільні посади в міськрайпрокуратурах області були відсутні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, показання свідків, суд -
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 обіймав посаду старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, у звязку з чим спір з приводу оскарження наказу про звільнення підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначається Законом України «Про прокуратуру» (далі - Закону №1697).
Відповідно до статті 7 Законом України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури; військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура. У додатку до зазначеного закону наведено перелік і територіальну юрисдикцію місцевих та військових прокуратур, які запроваджувалися з 15 грудня 2015 року (абзац третій пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення»).
Разом із зміною системи органів прокуратури України, Законом України «Про прокуратуру» запроваджено ряд принципово нових підходів до питань призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури, основою якого є якісне оновлення керівного та кадрового складу.
Згідно ст.28 Закону №1697 добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим ч.1 та 5 ст.27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог Закону.
Окрім цього, добір кандидатів на посади прокурора місцевої прокуратури здійснюється на конкурсних засадах в порядку визначеному статтями 28-35 Закону України «Про прокуратуру».
Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015р. №76ш у зв'язку з утворенням з 15.12.2015р. місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних, прокуратур із штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області виключено штатний розпис прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та встановлено у штатному розписі Криворізької місцевої прокуратурі №3 Дніпропетровської області 31 посада прокурорів (керівник 1, перший заступник керівника 1, заступник керівника 2, прокурор - 27).
Частиною 1 ст.49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Згідно ч.3 даної статті одночасно із попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
25.09.2015р. ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України та п.5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру», попереджено про звільнення прокурором області. Позивач попереджена про звільнення з посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури, у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі.
Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач вказав позивачу на його можливе, однак необов'язкове (безальтернативне) наступне звільнення у зв'язку з скороченням посад та ліквідацією прокуратури з 14.12.2015р., яке відбудеться за наявності вищезазначених умов.
У підпункті «в» підпункту 1 пункту 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України №1697 визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом 3 п. 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України.
Згідно п.1.2 Порядку проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах, затвердженого наказом Генерального прокурора України №98 від 20.07.2015р. (далі Порядок) на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.
У п.1.4 Порядку встановлено, що прокурори та стажисти на посадах прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних у містах прокуратурах, претендують на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, яка утворюється шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій вони працюють.
Пункт 3.16 Порядку визначає, що на підставі відомостей про результати тестування, робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо.
Відповідно до п.3.18 Порядку рейтинговий список кандидатів оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідної регіональної прокуратури після закінчення тестування. Рішення щодо результатів тестування може бути оскаржене до робочої групи, а рішення робочої групи може бути оскаржене до суду на підставі п.8.1-8.7 Порядку.
ОСОБА_1 подав заяву для участі у тестуванні та проходила його, що нею не заперечувалось, однак за результатами тестування на заміщення посад прокурорів у місцевій прокуратурі позивач зайняв 45-е місце рейтингового списку, із загальним підсумковим балом 69, що підтверджується рейтинговим списком Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області.
Слід зазначити, що рішення щодо результатів тестування позивачем оскаржено не було.
За положеннями пункту 9.5 Порядку керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює в прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількості штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.
Таким чином, відповідно до рейтингового списку призначено 31 прокурор Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, з урахуванням перебуванням деяких працівників прокуратури у відпусті по догляду за дитиною, усі інші кандидати, які у рейтинговому списку зайняли нижчі місця в межах визначеної штатної чисельності, на посади прокурорів Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області не були призначені.
Отже, виходячи із положень статті 28 Закону №1697, де зазначено, що добір кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури здійснюється виключно на конкурсних засадах, суд вважає, що позивач, зайнявши 45-е місце у рейтинговому списку, не може претендувати на одну із посад в Криворізькій місцевій прокуратурі №3 Дніпропетровської області.
Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697 прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Аналізуючи вказані норми, вбачається, що вони не є суперечливими.
Як вбачається з наказу Генерального прокурора України від 23.09.2015р. №76ш прокуратуру Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було реорганізовано, у зв'язку з утворенням з 15.12.2015р. місцевих прокуратур та припиненням діяльності шляхом реорганізації міських, районних, міжрайонних прокуратур, із штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області виключено штатні розписи усіх міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, штат новоутвореної прокуратури - Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області є обмеженим у кількості 31 прокурор, отже зважаючи на особливий порядок формування штату працівників (призначення на посаду) новоутвореної прокуратури, застосування положень загального порядку вивільнення працівників - п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України та положення спеціального закону - п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697 до спірних правовідносин є правомірним.
Разом з тим, суд зазначає, що у позивача відсутнє переважне право на залишення на роботі, передбачене ст.42 КЗпП України.
Так, в розумінні даної норми, а також положень ч.2 ст.49-2 КЗпП України при скороченні чисельності та штату працівників роботодавець має право залишити на роботі більш кваліфікованих працівників і лише за умови однакової кваліфікації враховуються обставини, що можуть надати особі переважне право на залишення на роботі.
Зважаючи на викладене, застосування вимог трудового законодавства щодо наявного у позивача переважного права у залишенні на роботі не може застосовуватись в даних спірних правовідносинах, оскільки місце позивача у рейтинговому списку не дає йому права конкурувати з іншими особами, які отримали вищий бал та претендують на зайняття посад в місцевій прокуратурі.
Також згідно ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Законом України №1697 та Порядком визначено умову призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру - успішне проходження тестування. Оскільки така умова позивачем не виконана, відповідач був позбавлений правових підстав на переведення позивача на іншу посаду в новоутвореній місцевій прокуратурі.
Можливостей залишення позивача на посаді прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області після 15.12.2015р. також не існувало, оскільки штатний розпис цієї прокуратури, як і інших районних та прирівняних до них прокуратур в межах Дніпропетровської області, із цієї дати були виключені за наказом Генерального прокурора України №76ш від 23.09.2015р., а самі прокуратури припинили свою діяльність як суб'єкти владних повноважень.
Суд зауважує, що порядок проведення тестування та чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад у місцевих прокуратурах, затвердженого наказом Генерального прокурора України №98 від 20.07.2015р., не суперечить вимогам Закону України «Про прокуратуру», а прийнятий на його виконання, є чинним (не оскаржений та не скасований).
Щодо визначення критерію успішності, то зважаючи на вимоги Порядку, де визначено, що умовою призначення прокурора на посаду в реорганізовану прокуратуру є успішне проходження тестування за наявності вакансій, що і є тим самим критерієм успішності.
Суд зазначає, що позивачем подавалась одна заява на одну посаду до Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області.
Твердження позивача про те, що відповідач зобовязаний запропонувати вакантну посаду в апараті прокуратури Дніпропетровської області, суд вважає хибними, оскільки на орган прокуратури Дніпропетровської області не покладено обовязку здійснювати добір посад до осіб, які підлягають звільненню відповідно до п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України та п.9 ч.1 ст.51 Закону №1697.
Призначення на посади прокурорів місцевої прокуратури здійснюється за умови успішного проходження ними тестування, виключно за ініціативою особи та в порядку, передбаченому законодавством.
Суд зауважує, що позивач не ініціював питання щодо переведення на іншу посаду, зокрема до прокуратури Дніпропетровської області.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ №2755к від 14.12.2015р. щодо звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури, у зв'язку з реорганізацією органу прокуратури (п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, п.9 ч.1 ст.51 ЗУ «Про прокуратуру»), прийнятий відповідачем в порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, оскільки орган прокуратури, в якому працював позивач реорганізований, усі штатні посади цієї прокуратури є ліквідованими, а можливість працевлаштування в новоутвореній місцевій прокуратурі виключається у зв'язку з неуспішним проходженням тестування.
Разом з тим суд зазначає, що відповідно до статті 48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.
Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Згідно п. 3 Постанови КМУ від 27.04.1993р. №301 «Про трудові книжки» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з Книги обліку трудових книжок при звільненні працівників з органів прокуратури, вказано, що позивач отримав трудову книжку 14.12.2015р..
Позивач у адміністративному позові стверджує, що з наказом про звільнення його було ознайомлено 21.12.2015р., також зазначає, що лише 21.12.2015р. йому було видано його трудову книжку.
В ході судового розгляду справи в якості свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність, були допитані колишні співробітники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які показали наступне.
ОСОБА_5 показав, що 18.12.2015р. стало відомо про звільнення, проте копію наказу про звільнення 18 числа не було надано, трудова книжка разом із копією наказу була віддана 21.12.2015р. Вказав, що у період з 15.12.2015р.-17.12.2015р. зателефонував до відділу кадрів, проте відповіді щодо звільнення не отримав, співробітником відділу кадрів сказано, що наказу про звільнення немає, продовжуйте виконувати обовязки. Пояснив, що ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_5 ставив підпис за отриману трудову книжку, проте не бачив чи була вона ним отримана.
ОСОБА_6 показав, що у період з 17.12.2015р.-18.12.2015р., коли фактично продовжували працювати, самостійно дізналися яким чином проходить звільнення та коли забирати трудові книжки. До прокуратури м.Кривого Рогу накази про звільнення не надходили. 18.12.2015р. хотів їхати за наказом про звільнення та трудовою, проте колеги повідомили, що копію наказу та трудову книжку можна буде забрали лише 21.12.2015р. 21.12.2015р. разом з позивачем приїхали до прокуратури, заповнили обхідні листи та отримали трудові книжки. Трудову книжку ОСОБА_1 не бачив. Пояснив, що при отриманні трудової книжки дату не ставив, після нього трудову отримував позивач.
ОСОБА_7 показав, що 21.12.2015р. разом з колегами приїхав до прокуратури за документами про звільнення. Нам пояснили, що ми звільнені 14.12.2015р., проте до 21.12.2015р. ми продовжували виконувати свої посадові обовязки. 21.12.2015р. до обідньої перерви заповнювали обхідні листи, нас попросили звернутися за наказами про звільнення о третій годині. При отриманні трудової книжки відділ кадрів просив дату не ставити, в книзі обліку трудових книжок поставив лише підпис. Також показав, що у період з 14.12.2015р.-18.12.2015р. телефонували до відділу кадрів, ніхто нічого не говорив, казали, що можливо буде хтось звільнений, хто не зрозуміло.
ОСОБА_8 показав, що ознайомився з наказом про звільнення та отримав трудову книжку 21.12.2015р., при отриманні трудової книжки дату не ставив. Також показав, що бачив, як ОСОБА_1 отримав свою трудову книжку.
ОСОБА_9 показала, що при ознайомленні із наказом та отриманні трудової книжки працівники прокуратури заходили по одному. При отриманні трудової книжки у журналі дату не ставила.
За отриманих пояснень свідків, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено вимоги трудового законодавства щодо видачі позивачу в день звільнення належно оформленої трудової книжки та видано позивачу його трудову книжку із затримкою лише 21.12.2015 року.
Відповідно до підпункту 4.1. пункту 4 спільного наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу сплачено за грудень 2015 року згідно табеля виходу на роботу прокуратури Центарльно-Міського району м.Кривого Рогу за період з 01.12.2015р. по 14.12.2015р. включно.
Згідно довідки начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку середньоденна заробітна плата позивача становить 375,46 грн.
З огляду на наведене та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 235 КЗпП України, п. п. 4.1. п. 4 наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати прокуратуру Дніпропетровської області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури на дату видачі йому трудової книжки та стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки з 15.12.2015р. по 21.12.2015р. у розмірі 1877,30 грн.
Такого ж правового висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в постанові від 07.10.2015 року (номер рішення у ЄДРСР 52261959).
Таким чином, надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 25.05.2016р.
У повному обсязі постанову складено 30.06.2016р.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити часткову.
Зобов'язати прокуратуру Дніпропетровської області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора прокуратури Центрально-Міського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та з органів прокуратури на дату видачі йому трудової книжки 21.12.2015р.
Стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки з 15.12.2015р. по 21.12.2015р. у розмірі 1877,30 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_10