Справа № П/811/1301/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Справа №П/811/1301/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Момонт Г.М., суддів Брегея Р.І., Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Національної поліції України,

відповідача-2: Центральної атестаційної комісії Національної поліції України №3

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення (висновку).

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у подальшому уточненим, до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії Національної поліції України №3, про:

- визнання протиправними дій Національної поліції України щодо проведення атестації ОСОБА_1;

- визнання протиправним та скасувати рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії Національної поліції України №3 від 31.08.2016 року, викладеного в протоколі Центральної атестаційної комісії Національної поліції України №3, а саме: « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», яке прийняте стосовно ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом ГУНП в Кіровоградській області №161 о/с від 11.11.2015 р. його призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України безстроково. Позивач вказує на те, що прийняття рішення про проведення атестації може мати місце відносно конкретного поліцейського у виключних випадках. Позивач наголошує на відсутності підстав визначених ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» для проведення його атестування та протиправності проведення атестації протягом першого року проходження служби після призначення на посаду. Позивач зауважує, що під час його атестування головою атестаційної комісії була особа, яка не є ні головою Національної поліції України, ні першим заступником, ні заступником, тобто не правомочним складом комісії. Також позивач вказує на те, що рішення атестаційної комісії прийнято не об'єктивно: без врахування професійних характеристик та висновку безпосереднього керівника , а оцінку професійного рівня та кваліфікації здійснено за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою.

Представником відповідача-1 подано до суду заперечення на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки законодавець наділив керівника поліції повноваженнями по прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, у тому числі для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність, що є його дискреційним повноваженням, передбаченим Законом. При цьому, ані Закон України «Про Національну поліцію», ані Інструкція про проведення атестування поліцейських не містять особливих умов або обмежень по прийняттю керівником такого рішення, а також періоду часу між проведенням атестування. Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 р. №210 о/с призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів. Зміст цього наказу свідчить, що атестування проводилося з усіх трьох підстав, вказаних у ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки рішення про проведення атестування приймалося не тільки стосовно позивача, а стосовно поліцейських апарату Національної поліції та міжрегіональних територіальних підрозділів. Представник відповідача-1 наголошує на дискреційності повноважень атестаційних комісій при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позову.

Представники відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак кореспонденція направлена йому за адресою зазначеною у позовній заяві повернулася до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.81).

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на клопотання представника позивача, враховуючи позицію представника відповідача-1, на підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 22.11.2016 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.164), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до ч.4 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем-1 документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 наказом Національної поліції України від 11.11.2015 р. №161 о/с (а.с.31, 83) призначений старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, з присвоєнням спеціального звання «старший лейтенант поліції» в порядку переатестування.

Наказом Національної поліції України від 20.11.2015 р. №210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві з 18 листопада 2015 року. Підпунктами 1 - 4 пункту 3 зазначеного Наказу уповноважено керівників структурних підрозділів апарату НПУ, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління Національної поліції у м. Києві скласти списки поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК), Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві, які підлягають атестуванню; скласти атестаційні листи стосовно поліцейських; підготувати для надання на засідання атестаційної комісії додаткові матеріали щодо проходження служби поліцейськими; забезпечити прибуття поліцейських на засідання атестаційних комісій у разі необхідності (а.с.84).

Окрім того, наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.11.2015 р. №6 «Про організацію заходів з тестування особового складу Департаменту захисту економіки» зобов'язано начальників управлінь, заступників начальників управлінь, начальників відділів Департаменту захисту економіки Національної поліції: забезпечити доведення до відома всього особового складу під підпис умов проведення атестування працівників, визначених Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських; забезпечити реєстрацію всіх без винятку осіб, які виявили бажання пройти атестування, у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі (ЄЦВТМ ) у період з 24 до 26 листопада 2015 року; проінформувати особовий склад про те, що особи, які не зареєстровані у ЄЦВТМ, не будуть допущені до участі в атестуванні та не зможуть продовжити службу в поліції (а.с.87).

Із зазначеним наказом позивач ознайомлений під підпис, що підтверджено ним в судовому засіданні (а.с.87-88).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 включено до списку осіб, які підлягають атестації (а.с.85).

У подальшому ОСОБА_1 зареєструвався в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі для проходження тестування.

Судом встановлено, що 23 серпня 2016 року позивач пройшов тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички набравши 70 бали (а.с.98-112). Також позивач пройшов Midot Integri TEST за результатом якого - не рекомендований (а.с.113).

В ході розгляду справи встановлено, що після співбесіди, за результатами дослідження атестаційного листа (а.с.26) та інших матеріалів (декларації про доходи (а.с.117-121), послужного списку, інформаційної довідки (а.с.115, 116, 122), довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» (а.с.32, 33), результатів тестування (а.с.98-112)), Центральною атестаційною комісією Національної поліції України №3 прийнято рішення, оформлене протоколом №15.00027744.0029954 від 31.08.2016 р., про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність. Рішення мотивоване низьким рівнем теоретичних знань та професійних якостей, неналежне виконання функціональних обов'язків, неналежні показники службової діяльності (а.с.131).

Представник позивача вказував на відсутність підстав для проведення атестації, а також на заборону проведення атестування працівників з огляду на ст.12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 р. №4312-VI відповідно до якої атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. У зв'язку з викладеним представник позивача просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2.

Частиною 3 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №58-VIII (далі за текстом також - Закон) визначено, що атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Відповідно до пп.2 п.2 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. №1465 (далі за текстом - Інструкція) у Національній поліції України створюються, зокрема, атестаційні комісії органів поліції, персональний склад яких затверджується наказом керівника відповідного органу за погодженням із Національною поліцією України. До повноважень атестаційної комісії органу поліції належить проведення атестування поліцейських відповідних органів поліції.

Судом встановлено, що на виконання наказу Національної поліції України від 20.11.2015 р. №210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві», наказом Національної поліції України від 02.08.2016 р. №661 створено в Національній поліції України центральну атестаційну комісію №3 та затверджено її персональний склад (а.с.89). У подальшому наказами від 22.08.2016 р. №731 (а.с.90), від 23.08.2016 р. №747 (а.с.91), від 29.08.2016 р. №763 (а.с.92), від 29.08.2016 р. №765 (а.с.93) до персонального складу центральної атестаційної комісії №3 вносилися зміни.

З огляду на п.15 Інструкції атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з п.20 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом.

При цьому відповідно до п.21 Інструкції у протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Пунктом 24 Інструкції визначено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

На підставі п.28 Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

В судовому засіданні представником відповідача-1 підтверджено обов'язковість виконання рішення атестаційної комісії для керівника відповідного органу поліції.

З огляду на зміст Інструкції, відносно поліцейського, який атестується, можуть прийматися як позитивні висновки (займаній посаді відповідає або займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду), так і негативні (займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність або займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність). При цьому висновки зазначені у підпунктах 2-4 пункту 15 Інструкції виконуються керівником органу поліції шляхом видання відповідного наказу: про переміщення на вищу посаду - у порядку просування по службі (п.1 ч.1 ст.65 Закону), про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей (п.3 ч.1 ст.65 Закону), про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (п.5 ч.1 ст.77 Закону).

Суд вважає, що з огляду на мету атестування, що визначена в ч.1 ст.57 Закону, компетенцією оцінки ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової кар'єри, із винесенням відповідного рішення, наділені атестаційні комісії, а не керівник відповідного органу поліції. Навпаки, в силу п.28 Інструкції, на такого керівника органу поліції покладено обов'язок забезпечити виконання такого рішення шляхом видання відповідного наказу (переміщення на нижчу (вищу) посаду, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність).

Однак, у разі прийняття атестаційною комісією висновку передбаченого пп.1 п.15 Інструкції (займаній посаді відповідає) винесення керівником органу поліції наказу для реалізації такого рішення законодавчо не передбачено, що не позбавляє поліцейського, який претендував на вищу посаду, права на доведення в суді наявності підстав для цього шляхом оскарження такого рішення атестаційної комісії, а тому, враховуючи також викладене вище, рішення атестаційної комісії є рішенням суб'єкта владних повноважень та може бути оскаржене до суду.

Відповідно до ч.1 ст.58 Закону призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Будь-якої процедури атестування (переатестування) як умови прийняття на службу в поліції Закон не визначає.

Натомість п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону обумовлює, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Вимоги до поліцейських встановлені у статті 49 Закону. Суд враховує, що перевірка зазначених вимог не потребує проведення атестування. Більш того, в розумінні ст.57 Закону атестування може проводитися лише щодо поліцейських, тобто громадян, які склали Присягу поліцейського та проходять службу на відповідних посадах у поліції і яким присвоєно спеціальне звання поліції (ч.1 ст.17 Закону).

Таким чином, проведення атестування не може передувати призначенню на службу в поліції та бути умовою для такого призначення.

За таких умов посилання представника відповідача-1 на те, що атестування позивача до прийняття його на службу в поліції не проведено у зв'язку з відсутністю порядку проведення атестування поліцейських, затвердженого Міністерством внутрішніх справ України є помилковим та ґрунтується на юридично помилковому розумінні норм Закону.

Судом встановлено, що наказом Національної поліції України від 11.11.2015 р. №161 о/с з 07.11.2015 р. позивач призначений старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України безстроково (а.с.31, 83). При цьому в силу змісту ч.1 ст.58 Закону умовою безстрокового зайняття ОСОБА_1 відповідної посади є успішне виконання службових обов'язків.

З огляду на зміст ч.1 ст.57 Закону атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Інших випадків проведення атестації Закон не містить.

Суд вважає, що відповідач-1мету проведення атестування, визначену в ч.1 ст.57 Закону, помилково розцінює як додаткову самостійну підставу для її проведення, що не узгоджується зі змістом інших положень статті 57 даного Закону.

Так, єдиною метою проведення атестування і при призначенні на вищу посаду, і для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність, і для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив службової кар'єри.

Така мета атестації є незмінною, однак реалізується тільки у випадку необхідності вирішення питання призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність та звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з ч.4 ст.57 Закону рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Судом встановлено та підтверджено представником відповідача-1 в судовому засіданні, що рішення про проведення атестування, зокрема, позивача, його керівником поліції не приймалось.

В судовому засіданні представник Національної поліції України повідомив суду, що усі без винятку співробітники поліції були включені до списків осіб, що підлягають атестуванню. У подальшому всі працівники зареєструвалися в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі для подальшого атестування. При цьому представник відповідача-1 наголошував на тому, що така реєстрація позивачем здійснена самостійно і добровільно, що свідчить про наявність власного рішення пройти атестування.

Суд вважає, що лише за умови виникнення необхідності встановлення відповідності особи займаній посаді, можливості переміщення її на вищу (нижчу) посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керівник органу поліції наділений повноваженнями призначити атестування відповідного працівника. Така необхідність є індивідуальною та визначається як заявами самого поліцейського, так і іншими фактичними даними (документами), що свідчать про необхідність вирішення того чи іншого питання, визначеного ч.2 ст.57 Закону.

Під час розгляду справи представник відповідача-1 посилався на те, що рішенням про проведення атестування позивача є наказ від 20.11.2015 р. №210 о/с.

Судом досліджено наказ від 20.11.2015 р. №210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві» та встановлено, що він носить загальний характер, стосується невизначеного кола осіб, а тому не є рішенням про проведення атестування ОСОБА_1 у розумінні ч.4 ст.57 Закону.

В судовому засіданні встановлено, що інших рішень щодо атестування ОСОБА_1 відповідачем-1 не приймалося, заяв на призначення на вищу посаду позивач керівнику не подавав, документальних доказів невиконання або неналежного виконання службових обов'язків позивачем що потягло за собою необхідність вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність відповідачем-1 суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що атестування ОСОБА_1 проводилося без наявності відповідного рішення про проведення атестації та за відсутності підстав визначених ч.2 ст.57 Закону.

Оскільки у відповідача не було підстав для призначення атестування ОСОБА_1, то дії з проведення такого атестування є протиправними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Натомість стосовно посилання представника відповідача-1 на те, що ОСОБА_1 погодився пройти реєстрацію в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі для подальшого тестування та пройшов його, як і подальшу співбесіду, що, на думку відповідача-1, свідчить про його згоду пройти атестування та наявність підстав для реалізації його результатів відповідачем-1, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалося судом, служба в поліції здійснюється безстроково, за умови успішного виконання службових обов'язків.

Згідно з п.1 та 2 ч.1 ст.22 Закону керівник поліції очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції.

З огляду на законодавчо закріплений за керівником поліції обов'язок контролю за виконанням поліцейськими покладених на них завдань, Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів, суд вважає, що такий керівник зобов'язаний контролювати та виявляти у поліцейських як низький рівень ділових, професійних, особистих якостей, низький освітній та кваліфікаційний рівень, так і відмічати високу кваліфікацію та досвід для можливості подальшого просування по службі такого поліцейського на вищі посади. З цією метою керівник поліції, застосовуючи не заборонені законом способи та методи повинен, за наявності сумнівів щодо доцільності перебування поліцейського на тій чи іншій посаді, зобов'язаний застосовувати відповідні заходи для вирішення питання щодо наявності підстави для реалізації мети, що містить ч.1 ст.57 Закону.

Судом встановлено, що відповідного порядку та механізмів виявлення в процесі здійснення контролю за діяльністю поліції керівником поліції в законодавстві не закріплено. При цьому заборони використання відомих способів, в тому числі і тестування, опрацювання, аналізу та обговорення певних ситуацій діяльності поліцейського, бесід, службових перевірок, дисциплінарних стягнень, тощо законодавство не містить.

Однак, суд зауважує, що використання результатів таких способів можливе лише в якості передумови для прийняття керівником поліції рішення щодо конкретного поліцейського задля вирішення питання про проведення атестування із обов'язковим зазначенням однієї із підстав, вказаних в ч.2 ст.57 Закону.

Тому, сама по собі згода ОСОБА_1 на проходження реєстрації в єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі для подальшого тестування, проходження такого тестування та співбесіди, за відсутності прийнятого відносно нього рішення про проведення атестації із ознайомленням з його текстом завчасно під підпис, може розцінюватися як сприяння в реалізації повноважень керівника поліції, визначених у ст.22 Закону.

При цьому, добровільність реєстрування позивача в Єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі спростовується наказом Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 24.11.2015 р. №6, яким реєстрація в ЄЦВТМ була визначена як умова продовження служби в поліції (а.с.86).

Більш того, суд наголошує на тому, що відповідно до Закону волевиявлення особи щодо проведення її атестування не створює підстав для такого атестування.

Судом встановлено, що наслідком безпідставного атестування ОСОБА_1 стало протокольне рішення Центральної атестаційної комісії №3 Національної поліції України ОП №15.00027744.0029954 від 31.08.2016 р., відповідно до змісту якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.131), а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підлягає присудженню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 102,40 грн..

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 - 163, 167 КАС України КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо проведення атестування старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

3. Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення Центральної атестаційної комісії №3 Національної поліції України « 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», зазначене в протоколі серії ОП №15.00027744.0029954 від 31 серпня 2016 року, прийняте відносно старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Присудити ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25000, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 1 102,40 грн. (одна тисяча сто дві три грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Г.М. Момонт

Судді Р.І. Брегей

Л.І. Хилько