Справа № 826/7047/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 листопада 2016 року № 826/7047/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Казенного підприємства «Кіровгеологія» (позивача)
до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві (відповідача)
треті особи:ОСОБА_1 (третя особа-1) ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві (третя особа-2)
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Казенне підприємство «Кіровгеологія» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві про визнання дій відповідача щодо накладення арешту на державне майно, що знаходиться на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія» неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено норми законодавства під час накладення арешту на майно, оскільки казенне підприємство «Кіровгеологія», згідно Закону України «Про перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 року №847-XIV, є об'єктом державної власності, що не підлягає приватизації.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2016 року провадження в адміністративній справі №826/7047/16 в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо накладення арешту відповідно до постанов ВП №48978443 від 22.10.2015 року та ВП №48998382 від 22.10.2015 року на державне майно, що знаходиться на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія», закрито.

В судовому засіданні року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та треті особи явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

З огляду на неявку в судове засідання представників відповідача та третіх осіб, які згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою від 27.07.2016 року було зобов'язано тимчасово вилучити у Відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві копії матеріалів виконавчих проваджень ВП № 48978443, 48998382, 49002170. Також 01.09.2016 року судом було складено судовий запит, у якому повідомлялось про необхідність отримання вказаних документів.

Відповідно до ч.6 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що станом на час складення даного рішення, витребувані документи до суду не надходили, суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у матеріалах справи документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м.Києва Трухановським О.Д. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49002170 на підставі постанови ВДВС Печерського РУЮ м.Києва №46301866 від 12.10.2015 року.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що на державне майно, яке знаходиться на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія», накладено арешт відповідно до постанови ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві ВП №49002170 від 27.10.2015 року.

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст.1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №606-ХІV державний виконавець, крім іншого, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом

Згідно ч.1 ст.57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.57 Закону №606-XIV на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Частиною 3 ст.57 Закону № 606-XIV передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до п.п.«и» п.2 ст.7 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» від 21.09.2006 року №185-V Фонд державного майна України відповідно до законодавства щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна дає дозвіл (погодження) на відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було лише накладено арешт на державне майно, що знаходиться на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія», при цьому, дій щодо відчуження такого майна не вчинялось.

Беручи до уваги вищевикладене, суд має зазначити про правомірність вчинених відповідачем дій в частині накладення арешту відповідно до постанови ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві ВП №49002170 від 27.10.2015 року на державне майно, що знаходиться на балансі Казенного підприємства «Кіровгеологія».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову Казенного підприємства «Кіровгеологія» відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.О.Іщук