Справа № 820/2991/16
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 р.Справа № 820/2991/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - Міліруд Є.О.

представників відповідача - Шамілової Л.Ш., Юсупової М.С., Піскун О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 по справі № 820/2991/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА"

до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА" (далі - позивач, ТОВ "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА") до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ( далі - Центральна ОДПІ м. Харкова) скасування податкових повідомлень-рішень.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Центральної ОДПІ м. Харкова від 17.05.2016 № , № , № .

Відповідач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2016 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції та послався на те, що у товарно-транспортних накладних не заповнені окремі графи, також відповідач послався на існування податкової інформації щодо сумнівності діяльності контрагентів позивача.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Центральною ОДПІ м. Харкова проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА", з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським відносинам з ТОВ "МЕРЕЖЕВА ІНФРАСТРУКТУРА" за жовтень 2014 року, ТОВ "РАДІОСОФТ" за березень, квітень 2015 року, ТОВ "ОМНІЛІНК" за вересень 2014 року, ТОВ "РЕЙЛТЕР" за грудень 2015 року, за результатами якої складено акт №1407/20-30-14-02-10 від 28.04.2016 (далі - Акт).

На підставі вказаного вище акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 17.05.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств на суму 517630,50 грн, з яких: за основним платежем - 361947,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 155683,50 грн., податкове повідомлення - рішення № від 17.05.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 564646 грн., з яких: за основним платежем - 376431,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 188215,50 грн., податкове повідомлення - рішення № від 17.05.2016, яким позивачу зменшено суму податкового зобов'язання для цілей розділу V Податкового кодексу та суму податкового кредиту за платежем: податок на додану вартість у розмірі 51661 грн.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченимипунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПК України).

Колегія суддів зазначає, що наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Як вбачається з письмових доказів у справі, в перевіряємому періоді ТОВ "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА" мало взаємовідносини з ТОВ "МЕРЕЖЕВА ІНФРАСТРУКТУРА", ТОВ "РАДІОСОФТ", ТОВ "ОМНІЛІНК" та ТОВ "РЕЙЛТЕР".

На підтвердження реальності господарських операцій із ТОВ "МЕРЕЖЕВА ІНФРАСТРУКТУРА" позивачем надано до матеріалів справи прибуткові ордери, податкові накладні, платіжні доручення, подорожні листи, товарно-транспортні вантажні декларації, акти комплектації.

Також на підтвердження реальності господарських операцій із ТОВ "ОМНІЛІНК" позивачем надано прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, подорожні листи.

Під час судового розгляду були досліджені договір між позивачем та ТОВ "РАДІОСОФТ", а також договір поставки №37 від 02.12.2015 між ТОВ "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА" (покупець) та ТОВ "РЕЙЛТЕР" (постачальник) укладено, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та сплатити суму за товар.

Відповідно ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зазначені договори містять всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинними, ніким не оскаржені та у судовому порядку недійсними не визнані.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані в установленому законом порядку.

На підтвердження реальності виконання умов даних договорів позивачем надано прибутковий ордер, видаткову накладну, рахунок на оплату, специфікацію, податкову накладну, виписку із банку.

На підтвердження реальності виконання умов договору між ТОВ "СПЕЦВУЗАВТОМАТИКА" та ТОВ "РАДІОСОФТ" надано прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, виписку із банку.

Судовим розглядом встановлено, що вищезазначені договори містять всі істотні умови, які були узгоджені сторонами, є чинними та недійсними не визнавалися.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані в установленому законом порядку.

Надані позивачем документи на підтвердження реальності виконання умов договорів відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутність відомостей в окремих графах товарно-транспортних накладних доводить нереальність перевезення товару за укладеною угодою, колегія суддів вважає безпідставними та зазначає, що встановленим обставинам належить давати оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, зокрема, сама собою дефектність того чи іншого документа, що підтверджує транспортування продукції не є безумовним доказом безтоварності вчиненої господарської операції за умови підтвердження документами первинного бухгалтерського обліку.

Посилання апелянта на існування податкової інформації щодо сумнівності діяльності контрагентів позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування такої інформації не спростовує факт реального здійснення господарських операцій між позивачем і цими контрагентами та не є достатнім доказом порушення платником, що перевіряється, вимог податкового законодавства.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.

Відповідно до пп. 4.1.3 п.4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.

Тобто відповідальність позивача за порушення податкового законодавства може наступати в разі вчинення останнім незаконних дій.

Відповідачем як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду доказів порушення ПАТ "Укргідропроект" певних норм податкового законодавства не надано та судом під час розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, зазначені відповідачем обставини не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення сум до складу податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови його отримання (сплатив ПДВ у ціні замовлених та фактично придбаних товарів або послуг) та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства

від 20.08.2015 № 727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентами та включив до складу податкового кредиту відповідні суми сплаченого податку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року по справі № 820/2991/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 25.11.2016