Справа № 202/6430/16-а
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6430/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2016 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду та уточнивши свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначає, що постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII "Про звільнення суддів" його було звільнено з посади судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом № 260-К від 26 вересня 2016 року був відрахований зі штату суду у зв'язку з відставкою. Станом на 26 вересня 2016 року його стаж роботи, який надає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, склав 30 років 01 місяць 19 днів. 27 вересня 2016 року він подав до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську заяву про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та всі необхідні для цього документи. Розпорядженням відповідача№ 192310 від 27.10.2016 року йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків від заробітної плати. Частиною третьою статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-ІІІ передбачено, що щомісячне грошове утримання судді виплачується в розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Відповідно до пункту 11 Розділу ХІІІ Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Основними актами, на підставі яких здійснювалося таке регулювання, були, зокрема, стаття 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, Указ Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" від 10 липня 1995 року № 584/95, постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", згідно з якими за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років до стажу роботи, що надавав право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, зараховувався також час роботи на посаді слідчого, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та період проходження строкової військової служби. За цих підстав позивач просить визнати за ним право та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську зарахувати до його стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - 03 роки 01 місяць 04 дні, половину строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - 01 рік 11 місяців 00 днів, час роботи на посаді слідчого з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - 07 років 08 місяців 26 днів та безпосередньо на посаді судді з 05.05.1999 року по 26.09.2016 року, а загалом станом на 26 вересня 2016 року - 30 років 01 місяців 19 днів; визнати протиправним і скасувати розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську від 27 жовтня 2016 року № 192310; зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську на підставі поданої ним заяви, подання № 2 від 26.09.2016 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці призначити йому щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90 % від встановленої довідкою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 205 від 26.09.2016 року заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді та здійснювати виплати вказаних коштів, починаючи з 27 вересня 2016 року; розглянути питання про звернення постанови до негайного виконання, а також встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Відповідач надав свої письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких, посилаючись на те, що зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку за денною формою навчання в вищому юридичному навчальному закладі, часу роботи в УМВС України в Запорізькій області та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків від заробітної плати суперечить вимогам статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIІІ та абз. 2 пункту 25 Прикінцевих положень цього Закону, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 5 травня 1999 року працював на посаді судді.

Постановою Верховної Ради України від 8 вересня 2016 року № 1515-VIII "Про звільнення суддів" був звільнений з посади судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 260-К від 26 вересня 2016 року позивача було відраховано зі штату суду у зв'язку з відставкою.

27 вересня 2016 року позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, надавши всі необхідні для цього документи.

Розпорядженням Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську № 192310 від 27.10.2016 року позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків від встановленої довідкою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 205 від 26.09.2016 року заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

На час звільнення позивача у відставку був чинним Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI.

Частиною третьою статті 141 вказаного Закону в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №1-8/2016 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону від 07.07.2010 року № 2453-VI передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом № 2453-VI від 07.07.2010 року, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з

керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом 2 пункту3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

За змістом статті 22 Конституції України, частини 6 статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, станом на 26.09.2016 року позивач мав наступний стаж: з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - служба в лавах Радянської Армії, з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - половина терміну навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту, з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - служба в УМВС України в Запорізькій області, з 05.05.1999 року по 15.01.2003 року - суддя Арбітражного суду Запорізької області, з 16.01.2003 року - 14.04.2008 року - суддя Запорізького апеляційного господарського суду, з 15.04.2008 року по 26.09.2016 року - суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, а всього 30 років 01 місяць 19 днів, що також підтверджується трудовою книжкою позивача.

Таким чином, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - 03 роки 01 місяць 04 дні, половини строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - 01 рік 11 місяців, часу роботи на посаді слідчого з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - 07 років 08 місяців 26 днів і безпосередньо на посаді судді з 05.05.1999 року по 26.09.2016 року, а всього 30 років 01 місяць 19 днів, та призначення йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків від заробітної плати без обмеження його граничного розміру.

Доводи відповідача про те, що зарахування до стажу роботи позивача на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посаді слідчого і призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків заробітної плати суперечить Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIІІ від 02.06.2016 року суд вважає безпідставними, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (частина 1 статті 58 Конституції), а на час звільнення позивача у відставку діяли норми Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року, саме який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську № 192310 від 27 жовтня 2016 року щодо призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 % від заробітної плати слід визнати протиправним та скасувати, зобов'язавши відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - 03 роки 01 місяць 04 дні, половину строку за денною формою навчання в вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - 01 рік 11 місяців, час роботи на посаді слідчого з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - 07 років 08 місяців 26 днів, безпосередньо на посаді судді з 05.05.1999 року по 26.09.2016 року, а всього 30 років 01 місяць 19 днів, і призначити позивачу з 27 вересня 2016 року на підставі його заяви та подання № 2 від 26.09.2016 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % від встановленої довідкою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 205 від 26.09.2016 року заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці, виплату якого проводити з вказаної дати без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше сплачених сум.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з даним позовом були понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1102 грн. 40 коп.

Оскільки позов задоволено, відповідно до частини 1 статті 94 КАС України вказані витрати підлягають стягненню з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 256 КАС України постанову належить звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Також відповідно до частини 1 статті 267 КАС України суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати в місячний строк з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст. 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - 03 роки 01 місяць 04 дні, половини строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - 01 рік 11 місяців, часу роботи на посаді слідчого з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - 07 років 08 місяців 26 днів, безпосередньо на посаді судді з 05.05.1999 року по 26.09.2016 року, а всього 30 років 01 місяць 19 днів.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську № 192310 від 27 жовтня 2016 року про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків від заробітної плати.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 27.04.1982 року по 31.05.1985 року - 03 роки 01 місяць 04 дні, половину строку за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року - 01 рік 11 місяців, час роботи на посаді слідчого з 01.08.1991 року по 27.04.1999 року - 07 років 08 місяців 26 днів, безпосередньо на посаді судді з 05.05.1999 року по 26.09.2016 року, а всього 30 років 01 місяць 19 днів, та призначити з 27 вересня 2016 року на підставі поданої заяви та подання № 2 від 26.09.2016 року Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків від встановленої довідкою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду № 205 від 26.09.2016 року заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці, виплату якого проводити з вказаної дати без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше сплачених сум.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп.

Постанову звернути до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Дніпропетровську надати Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська звіт про виконання даного судового рішення у місячний строк з моменту набрання ним законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Н.Ю. Марченко