Справа № 302/760/16-а,2-а/302/53/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Справа № 876/7180/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міжгірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міжгірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - Міжгірське ОУПФУ), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком та зобов»язати призначити йому пенсію за віком на загальних підставах.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що органом Пенсійного фонду грубо порушується його право на отримання пенсії за віком, яке гарантоване йому Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено; визнано рішення відповідача від 04.08.2016 року (протокол № 15) про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком незаконним та скасовано; зобов»язано об»єднане управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по віку з часу настання права на таку, тобто з 26.08.2016 року; рішення суду в частині платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Міжгірське ОУПФУ оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що з 18.10.2004 року позивач отримував пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров»я.

З 10.09.2007 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за вислугу років, оскільки такий працевлаштувався на посаду, яка дає право на пенсію за вислугу років.

01.08.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком - з часу досягнення пенсійного віку, тобто 60 років.

Однак, рішенням відповідача від 04.08.2016 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні такої пенсії.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправильно трактує норму Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому незаконно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Як встановлено ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Пунктом 2 ст. 45 цього Закону передбачено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (п. 3 ст. 45 Закону).

Однак, як видно з матеріалів справи, при настанні віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (60 років) позивач звернувся до Міжгірського ОУПФУ із заявою про призначення йому пенсії по віку.

Тобто, звернувся не з заявою про перерахунок пенсії: виду на вид при досягненні 60-тирічного віку, а з заявою про призначення нової пенсії по віку.

Таким чином, оскільки позивачу раніше була призначена пенсія за вислугу років, то відсутні підстави для призначення йому нової пенсії за віком, а належним способом захисту права позивача на отримання пенсії за віком є його звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а не про призначення нової пенсії.

Зважаючи на викладене, обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність юридичних підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міжгірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області задовольнити, постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2016 року у справі №302/760/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.11.2016 року.