Справа № 201/14386/16-а
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/201/1100/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати інваліду війни 3 групи щорічної разової грошової допомоги до 05 травня 2016 року у розмірі меншому ніж визначено ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; зобов'язати відповідача виплатити зазначену грошову допомогу розмірах визначених Законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є інвалідом війни 3 групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Відповідно до ст. 13 ЗУ «про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 05 травня повинна виплачуватися щорічна разова грошова допомога в розмірі сім мінімальних пенсій за віком, які інваліду війни 3 групи. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з 01 січня 2016 року розмір мінімальної пенсії за віком становить 1 074 грн. Але всупереч вимогам закону відповідач виплатив щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2016 рік не в повному обсязі. На його письмове звернення відповідач відмовив в перерахунку допомоги, посилаючись на постанову КМУ від 02 березня 2016 року № 141.

Від представника відповідача у наданий судом строк надійшли письмові заперечення, відповідно до яких Департамент заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

В кінці квітня 2016 року позивачу виплачена разова грошова допомога до 05 травня як інваліду ІІІ групи в розмірі 2 310 грн. 08 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача зі зверненням з питання виплати щорічної разової грошової допомоги, на що отримав відповідь з посиланням на постанову КМУ від 02 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»».

Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» передбачено, що до 5 травня учасникам бойових дій, інвалідів війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Урядом були гарантовані виплати окремих видів компенсацій, доплат і допомоги у розмірах, визначених постановами КМУ.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з соціального захисту та соціального забезпечення здійснюються з Державного бюджету України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування» органами виконавчої влади Управлінню, як органу місцевого самоврядування, делегуються відповідні повноваження. Управління з питань здійснення ним делегованих повноважень органів виконавчої влади є підконтрольним відповідним органом. Держава фінансує здійснення цих повноважень за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно ст.51 БК України, розпорядник коштів проводить видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, що виділяються Міністерством фінансів України у розмірі встановленому КМУ згідно закону про Державний бюджет.

Виходячи з контексту ст.ст. 22, 23 БК України Департамент не має власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів, при цьому - розпорядниками коштів нижчого рівні. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи, надаються Департаменту тільки через розпорядника коштів вищого рівня і за бюджетним призначенням.

Згідно ст.63 Закону України «Про державний бюджет» фінансування цих витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про державний бюджет» роз'яснення порядку застосування цього закону провадиться в порядку, визначеному КМУ, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку використання коштів головним розпорядником зазначених вище бюджетних коштів є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації, а потім тільки районні управління праці та соціального захисту населення.

В департаменті наявні тільки транзитні розрахункові рахунки за КПКВ 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни», призначення яких - перерахування сум коштів Дніпропетровського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та децентралізованим місцевим структурним підрозділам з питань соціального захисту населення місцевих органів влади, які мають реєстраційні особові розрахункові рахунки і безпосередньо виконують перерахування відповідних сум коштів фізичним особам.

Питання виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни до 5-го травня за 2016 рік регулюється:

- Законом України № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ст. 13, ст. 17, ст. 17-1;

- Постановою КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 щодо відповідності Конституції України п. 3 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» підтверджено право КМУ, як державного органу, що має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, соціальних прав громадян, на визначення механізму реалізації законів України, в тому числі встановлення порядку та розмір соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету.

Частиною 1 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», установлено, що у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - органи соціального захисту населення), які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: 1) інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, ґетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: II групи - 2600 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2016 року позивачу, як інваліду війни IIІ групи була перерахована грошова допомога у розмірі 2310 грн., згідно Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 141.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із діючою редакцією ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

В той же час, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин», пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 у справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України, роз'яснено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності, який передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, наведені вище норми дають підстави для висновку, що у 2016 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу, як інваліду війни 3 групи відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», повинна здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновків, що дії відповідача по виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у 2016 році в сумі 2 310 грн., здійснено в повному обсязі відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя С.О.Демидова