Справа № 2-а-108/2010
Суддя: Завірюха О. В.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-108/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2010року Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Завірюха О.В., розглянувши

у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

'5.01.2010 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила суд винести рішення про його задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «Дитини війни», а отже, відповідно до вимог ст. 6 вказаного Закону, має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком за період з 2006 по серпень Ю9р„ а з вересня 2009р. щомісяця на весь період чинності ст. 6 Закону. Відповідачем же вищевказана соціальна щомога позивачеві не виплачувалась, що вона вважає порушенням своїх прав та законних інтересів. Крім того рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення, що призупиняли дію ст. 6 Закону були визнані неконституційними та втратили свою чинність з дня їх схвалення. Однак відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії. Вважає, що відмова відповідача в здійсненні перерахунку та виплати коштів є незаконною, оскільки відповідно до ч. 2 ст. З ікону, державні соціальні гарантії дітям війни встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані ними нормативно-правовими актами. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відмову відповідача нарахуванні їй соціальної допомоги в розмірі 30 % від мінімального розміру пенсії за віком протиправною та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплати з )06 по серпень 2009р. в сумі 3503,20 грн., а з вересня 2009р. щомісяця на весь період чинності ст. 6 Закону.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі та постановлено увалу про розгляд справи у порядку7 письмового провадження.

Позивач надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю та просила справу слухати у її відсутність.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області, надав письмову заяву, в якій проти позову заперечив та просив слухати справу у його відсутність. У своєму письмовому запереченні зазначає, що на момент звернення позивача до суду не визначений механізм проведення відповідних виплат, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а тому не встановлено, яким саме органом та за рахунок яких коштів повинні здійснюватись призначення та виплата соціальної допомоги. Невірним, на думку відповідача, є застосування до даних відносин при призначенні та «платі допомоги мінімального розміру пенсії, визначеного в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також відповідач просив врахувати положення ст.ст. 99, 100 КАС України, зважаючи на періоди, за які позивач просить задовольнити позовні вимоги та часу її звернення до суду, що свідчить про пропущення позивачем строку на звернення за попередні роки. На підставі викладеного представник правління Пенсійного фонду просив у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи та додані документи приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має

і статус «Дитини війни».

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання (державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 року за № 2195-1У, набрав чинності 01.01.2006 року).

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України

встанови в:

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Пунктом 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Відповідно до вимог ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2, ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п.п. 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. 98, ст. 101, ст. 103. ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) вищевказані положення, зокрема пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані [неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей [зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим для виконання на території України, є остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином суд, зважаючи на вищевикладене, дійшов до висновку, що доводи позивача про неправомірність дій [відповідача в частині відмови в перерахуванні їй розміру пенсії з урахуванням щомісячної соціальної 30 % [надбавки, є законними та обґрунтованими.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права та свободи гарантуються, тобто держава бере Іна себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30 % доплати до пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої [повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України. Згідно абзацу 1 пункту 1 Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого Указом Президента України 01.03.2002 року за № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

- призначення пенсій;

- підготовки документів для її виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1. Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за № 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно Головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсій.

Таким чином обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

враховуючи те, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачеві 30 % доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний Фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд дійшов до висновку, що відповідач не виконав своїх повноважень без поважних причин, а отже мого дії мають бути визнані в судовому порядку неправомірними.

Разом з тим позовні вимоги позивача про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області нарахувати недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дитині війни у визначеній нею грошовій сумі 3503, 20 грн., не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе Лункцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

7

При вирішенні питання про строк, за який належить зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії

І позивачу з урахуванням соціальної надбавки, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої КАС України, тобто за 1 (один) рік, оскільки позивачем не було надано жодних доказів поважності причин пропуску нею даного строку позовної давності.

Оскільки позивач оплатила судовий збір в сумі 3 грн. 40 коп., а постанова виноситься на її користь, розмір такого збору, відповідно до ст. 94 КАС України, в сумі 1 гривні 70 копійок, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягає відшкодуванню на рахунок державного бюджету України, оскільки відповідач звільнений від оплати судового збору.

На підставі .2 ст.19, ст. 152 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України № 6- рп від 09.07.2007 року, ст.8, 9, 12, 19, ст.102, 159-163 КАС України, ст.ст.1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст.ст. 2,3 ч. 1 п. 10, 11, 71, 86, 94, 100, 102, 122, 158-163, -186 Кодексу адміністративного [судочинства України, суд,

постановив:

[адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському [районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни [задовольнити частково.

[Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області в [частині відмови у нарахуванні ОСОБА_1 надбавки до пенсії у розмірі 30% у відповідності до вимог [ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, недоплаченої як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 15.01.2009 року по

15.01.2010року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судовий збір в розмірі 1 (одна) гривня 70 копійок стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: