Справа № 803/1013/16
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Справа № 803/1013/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Аванта» (далі ТзОВ «Торговий дім «Аванта») звернулося в суд з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення прийнятого Головним управлінням ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області) 28 березня 2016 року за №7.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі акту перевірки від 18 березня 2016 року №91/14-01/35495114 «Про результати планової виїзної перевірки ТзОВ «Торговий дім «Аванта» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року». Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік.

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки та оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважає, що відповідачем невірно кваліфіковані виявлені в ході перевірки факти, оскільки до спірних правовідносин застосовано законодавство, що не було чинним на дату таких правовідносин.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 15 липня 2016 року предявленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що господарські операції, здійсненні ТзОВ «Торговий дім «Аванта» із Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) та ТзОВ «555-Торгова мережа» є контрольованими відповідно до підпунктів 39.2.1.2, 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року). Проте, станом на 1 травня 2015 року ТзОВ «Торговий дім «Аванта» звіт про контрольовані операції за звітний 2014 рік не подавало. Посилається на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки та вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28 березня 2016 року за №7 прийняте у відповідності до норм діючого законодавства і підстав для визнання його протиправним та скасування немає. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представники позивача, кожен зокрема, підтримали позовні вимоги з підстав, викладених з позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позову не визнали з мотивів, викладених у письмових запереченнях проти позову, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що в період з 24 грудня 2016 року по 12 березня 2016 року ГУ ДФС у Волинській області проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Торговий дім «Аванта» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 18 березня 2016 року №91/14-01/35495114.

Перевіркою серед іншого, встановлено порушення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік.

За наслідками перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення від 28 березня 2016 року за №7, збільшено суму грошового зобовязання у вигляді адміністративного штрафу та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС) в розмірі 365 400 грн.

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 28 березня 2016 року за №7, позивач оскаржив його в адміністративному порядку. Проте, рішенням ДФС України від 27 травня 2016 року №11617/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення від 28 березня 2016 року за №7 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Як вбачається з акту від 18 березня 2016 року №91/14-01/35495114, перевіркою встановлено, що протягом 2014 року ТзОВ «Торговий дім «Аванта» здійснювало господарські операції придбання та реалізації цінних паперів з Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) на загальну суму 93 420 000 грн., що підтверджується: договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ/033-11-14/1 від 19 листопада 2014 року, актом прийому-передачі цінних паперів від 19 листопада 2014 року, випискою про операції з цінними паперами по депозитарному рахунку в цінних паперах 301614-UA40005316 від 20 листопада 2014 року, договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ/034-11-14/1 від 24листопада 2014 року, актом прийому-передачі цінних паперів від 24 листопада 2014 року, випискою про операції з цінними паперами по депозитарному рахунку в цінних паперах 301614-UA40005316 від 20 листопада 2014 року.

Компанія Махагеп Enterprises Limited зареєстрована у Республіці Кіпр, яка входила до переліку держав (територій), затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів раїни від 25 грудня 2013 року №1042-р., у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Таким чином, відповідач вважає, що відповідно до підпунктів 39.2.1.2 та 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) операції між ТзОВ «Торговий дім «Аванта» та компанією Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) визнаються контрольованими.

Також, перевіркою встановлено, що протягом 2014 року ТзОВ «Торговий дім «Аванта» згідно із договорами від 1 жовтня 2010 року №384, від 11 жовтня 2013 року №843-13А, від 21 липня 2014 року №1419-11А, від 12 вересня 2011 року №1706-11А, від 17 березня 2011 року №738-11А, від 1 жовтня 2012 року №1106/1-12А, 1 жовтня 2012 року №1106-12А, від 11 жовтня 2013 року №БВ/035-11-14/3 та №843-13А, від 1 лютого 2013 року №152-13А, №15-13А, № 154-13А та №155-13А, від 4 січня 2011 року №64/188-11А, від 31 грудня 2013 року №1388-13А, від 1 травня 2014 року №415-14а здійснювало господарські операції із надання, придбання та реалізації товарів і послуг, цінних паперів із ТзОВ «555-Торгова мережа» на загальну суму 105 651 088 грн. 01коп.

Відповідно до інформації отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» та відображеної в АІС «Податковий блок», корпоративними правами ТзОВ «Торговий дім «Аванта» та ТзОВ «555-Торгова мережа» володіли одні і ті ж самі особи.

Згідно із даними АІС «Податковий блок» суми експортних операцій, які здійснювало ТзОВ «555-Торгова мережа» у 2014 році, відображалися товариством в в деклараціях з податку на додану вартість за 2014 рік в рядку 2.1 «операції з вивезення товарів за межі митної території України» та оподатковувалися за ставкою 0 відсотків.

Таким чином, відповідач вважає, що відповідно до підпунктів 39.2.1.1 та 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) операції між ТзОВ «Торговий дім «Аванта» та ТзОВ «555-Торгова мережа» є контрольованими.

Однак, суд не погоджується з такими висновками ГУ ДФС у Волинській області, враховуючи наступне.

Так, відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 1 січня 2015 року) платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 1 травня 2015 року і формується з урахуванням норм статті 39 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 1 січня 2015 року (пункт 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням» від 28 грудня 2014 року №72-VІІІ).

Згідно із підпунктом 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є: господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - нерезидентами; господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які: задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік; застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року; сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року; не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.

Отже, контрольованими, зокрема, визнаються господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які сплачують податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року.

Підпункт «б» пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства.

Судом встановлено, що згідно із розшифровкою р. 2.1 декларації з податку на додану вартість ТзОВ «555-Торгова мережа» за січень 2014 року митні декларації з експорту товарів №805160000/2014/000312, №100270001/2014/573093, №805160000/2014/000311, №805160000/2014/000317 та №805160000/2014/000309 товариство оформило 31 січня 2014 року, а отже станом на 1 січня 2014 року ТзОВ «555-Торгова мережа» не мало податкових зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість за операціями з постачання товарів/послуг в режимі експорту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із підпунктом «а» 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України ставка податку на додану вартість по експортних операціях становить 0 відсотків.

Форма податкової декларації з податку на додану вартість, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року №1492 (що діла в 2014 році), в рядку 2.1 - операції з вивезення товарів за межі митної території України в колонці «сума податку на додану вартість» вже містить значення «0», тобто не підлягає заповненню.

Отже, аналіз вищезазначених норм податкового законодавства дає можливість зробити висновок, що наявність експортних операцій, які оподатковуються податком на додану вартість за ставкою 0 відсотків не впливає на суму податкових зобов'язань і суму податкового кредиту звітного податкового періоду та не призводить до сплати податку до бюджету.

Оскільки підпункт 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України встановлює саме факт сплати податку на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна) у якості обов'язкової ознаки контрольованих операцій, то його відсутність виключає можливість віднесення операцій платника податку до контрольованих.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2016 року у справі №К/800/9497/16.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів та обґрунтувань на підтвердження висновку про те, що ТзОВ «555-Торгова мережа» сплачувало податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна) станом на початок 2014 податкового (звітного) року.

Також, суд дійшов висновку, що операції між ТзОВ «Торговий дім «Аванта» та Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) не є контрольованими в порідку статті 39 Податкового кодексу України., враховуючи наступне.

Аналізуючи зміст норм підпункту 39.2.1.1, 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що юридична конструкція цих норм Кодексу в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, була побудована таким чином, що для визнання операцій контрольованими необхідна відповідність таких операцій певним критеріям - суб'єктному складу (вчинення господарських операцій пов'язаними між собою особами), об'єктному складу (вчинення господарських операцій саме з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг) та вартісному (вчинення господарських операцій з кожним контрагентом на загальну суму, що дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень).

Отже, за умови невідповідності господарських операцій платника податків одному з наведених критеріїв, вищевказана стаття Податкового кодексу України до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.

У відповідності до норм підпунктів 14.1.202, 14.1.244 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари. При цьому, товари - матеріальні та нематеріальні активи, у тому числі земельні ділянки, земельні частки (паї), а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.

Також, згідно із підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. Згідно зазначеного пункту з метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є: передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності; передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг.

Наведені норми Кодексу не відносять до операцій з продажу (реалізації) товарів та постачання послуг операції з придбання та реалізації цінних паперів, а тому такі операції не підпадають під визначення контрольованих операцій.

За таких підстав суд вважає, що фінансово-господарські взаємовідносини між ТзОВ «Торговий дім «Аванта» та Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) не відповідають вимогам підпунктів 39.2.1.2 та 39.2.1.4 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та відповідно не відносяться до контрольованих операцій.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстав для визнання операцій контрольованими, вчинених позивачем із Maxaren Enterprises Limited (м. Нікосія, Республіка Кіпр) та ТзОВ «555-Торгова мережа», у відповідача не було, отже, у позивача був відсутній обов'язок подавати звіт про контрольовані операції за 2014 рік, а тому й підстави для застосування штрафних санкцій за неподання такого звіту відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії субєкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що викладені в акті від 18 березня 2016 року №91/14-01/35495114 висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження в ході зясування обставин у справі по суті, відтак адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 березня 2016 року за №7.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 28 березня 2016 року за №7.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Аванта» (43006, Волинська область, місто Луцьк, провулок Макарова, будинок 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) 5 481 (пять тисяч чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 28 листопада 2016 року.