Справа № 2-а-307/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-307/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області, третя особа: управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації, про визнання дій неправомірними та зобовязання надати статус інваліда війни, -

в с т а н о в и в:

03.02.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом, в якому вказала, що вона має право на встановлення їй статусу інваліда війни та на отримання відповідного посвідчення згідно із п.9 ч.2 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки приймала участь в роботах по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, перебуваючи в складі формувань цивільної оборони Бориспільської райспоживспілки, та виконувала роботи з вивезення (евакуації) матеріальних цінностей з торгових і виробничих підприємств споживчої кооперації. Внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, їй була призначена II група інвалідності довічно. З метою встановлення їй статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення вона звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради з заявою. Відповідач відмовив їй у призначенні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, посилаючись на роз'яснення, що містить лист Міністерства праці України та на те, що вона не надала документи, які б містили відомості про залучення її особисто до складу формування цивільної оборони; посиланням на наказ чи розпорядження штабу цивільної оборони та інформацію про роботу, яка виконувалась під час ліквідації наслідків аварії. Відмову у встановленні статусу інваліда війни позивачка вважає необґрунтованою, оскільки лист Міністерства праці не є нормативно-правовим документом, як такий, що не пройшов реєстрації в Міністерстві юстиції України, а факт її перебування у складі невоєнізованого формування цивільної оборони підтверджується наказом голови правління начальником цивільної оборони споживчої кооперації Київської області від 01.05.1986р. №01, витягом з брошури Штабу ЦО УРСР, наказом начальника служби ЦО торгівлі га харчування від 20.11.1991 р. № 2-ЦО, де зазначені її прізвище, а відомості про види виконаних робіт підтверджується маршрутним листом. Крім того, в обґрунтування вимог, нею надано лист та довідку управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації, що є колишнім Штабом ЦО Київської області та органом МНС України. Вважає, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного свідоцтва діє в порушення ст.19 Конституції України, тим самим порушуючи її законне право на отримання такого статусу та повязаних з ним пільг, право на які вона може набути лише на підставі відповідного посвідчення. Тому просить визнати такі дії відповідача неправомірними та зобов'язати останнього встановити їй статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу у письмовому провадженні.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій проти позову заперечив та просив слухати справу у відсутність його представника в письмовому провадженні. Письмові заперечення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області зводились до того, що з матеріалів позову не вбачається достатніх даних, які б підтверджували факт залучення позивачки до складу формувань ЦО, а саме не має документа з посиланням на наказ чи розпорядження штабу ЦО та інформації про роботи, що виконувались позивачкою, посилаючись при цьому на ряд листів-розяснень Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи. З цих підстав, дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачці статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення не є неправомірними, і підстав для встановлення останній такого статусу не має. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Представник третьої особи позов підтримав, в письмових поясненнях вказав, що надані позивачкою документи підтверджують факт її залучення до формувань цивільної оборони і надають їй право па призначення статусу інваліда війни.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши, докази по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 70 вказаного Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відносини, які склались між сторонами носять публічно-правових характер, оскільки повязані з застосуванням до позивача положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Судом встановлено, що позивачка приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: 27 серпня та 5 вересня 1986 року ОСОБА_1, перебуваючи у складі невоєнізованих формувань штабу цивільної оборони Київської області, виконувала роботи по сортуванню відбору та вивезенню товарно-матеріальних цінностей з Універмагу м. Чорнобиль. У зв'язку з виконанням цієї роботи позивачка зазнала захворювання, яке стало підставою для встановлення їй другої групи інвалідності, довічно, що підтверджується довідкою МСЕК.

Вищенаведене, крім того, підтверджується копією трудової книжки позивачки (а.с.10-13), довідкою огляду МСЕК №021622 (а.с.14), копією посвідчення з вкладкою до нього, виданого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.9), копією наказу начальника цивільної оборони споживчої кооперації Київської області №01 від 1 травня 1986 року (а. с. 17), копією наказу начальника служби ЦО по торгівлі та харчуванню №2-Ц0 від 20.11.1991р.(а.с.18), копією списку учасників залучених до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що є додатком до вищевказаного наказу (а.с.19-22), копією маршрутного листа (а.с. 23). копією листа Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації №01-08/1511 від 21.12.2009р. (а.с.24) та копією довідки Управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації № 01-08/1510 від 21.12.2009р.(а.с.25).

При цьому суд враховує, що відповіді надані ОСОБА_2 з Бориспільської районної державної адміністрації стосуються і ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи.

За змістом п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту" особам, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, може були призначений статус інвалідів війни, лише якщо вони були залучені до формування Цивільної оборони.

Посилання представника відповідача в своїх письмових запереченнях на листи-роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики України 631/0/15-09/014 від 25 травня 2009 року, №804/0/15-07/014 від 24 грудня 2007 року та №751/014/91-07 від 5 листопада 2007 року, листи головного управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації №05/2868 від 2 липня 2007 року, №05/2378 від 8 серпня 2008 року та №03/224 від 30 січня 2006 року суд оцінює критично, виходить з того, що ці документи мають лише консультативне значення, не є законодавчими актами, які визначають порядок призначення статусу інваліда війни або порядок отримання необхідних для цього документів. Тому вони не спростовують допустимість, як доказів, листа управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації №01-08/1511 та довідки №01-08/1510 від 21 грудня 2009 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

При цьому суд враховує, що всі досліджені судом докази були предметом розгляду відповідача, й останній прийшов до висновку про відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Інших доказів позивач з цього приводу надати не може з незалежних від неї причин, зважаючи на тривалий час, який пройшов, та не збереження відповідних первісних документів в архівних установах Бориспільського району.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області щодо відмови у встановленні статусу інваліда війни та зобов'язати відповідача надати ОСОБА_1 статус інваліда війни.

Оскільки позивачка звільнена від оплати судового збору, а рішення виноситься на її користь, розмір судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, підлягає віднесенню на рахунок місцевого бюджету, за місцем знаходження відповідача так, як відповідач також звільнений від оплати судового збору.

На підставі викладеного п.9 ч.2 ст.7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою KM України № 302 від 12.05.1994 року, та керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у наданні статусу інваліда війни.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус інваліда війни відповідно до п.9 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни встановленого зразку.

Судові витрати у справі в розмірі 3 грн. 40 коп. судового збору віднести на рахунок державного бюджету України, оскільки ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконкому Бориспільської міської ради Київської області звільнені від його оплати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня складання постанови у повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови суду виготовлено 09.03.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_3