Справа № 802/1422/16-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

24 листопада 2016 р. Справа № 802/1422/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Порхун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Могилів-Подільського районного відділу (сектору) ДМС України у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Могилів-Подільського районного відділу (сектору) ДМС України у Вінницькій області з вимогами визнати неправомірними дії Могилів-Подільського районного відділу (сектору) ДМС України у Вінницькій області щодо прийняття документів для оформлення паспортів громадянина України та видачу паспортів громадянину Республіки Молдова ОСОБА_3.

Ухвалою від 22.09.2016 року, винесеною на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, дану позовну заяву було залишено без розгляду на підставі ст. 100 КАС України у зв'язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду без поважних на те причин.

Проте, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано ухвалу окружного адміністративного суду від 22.09.2016 року.

Мотивами скасування судового рішення являлась не помилкова оцінка судом першої інстанції фактичних обставин справи, а недотримання певного порядку процесуальних дій при встановленні факту пропущення особою, яка подала позовну заяву, строку звернення до суду, оскільки, на думку апеляційного суду, граматичне тлумачення статті 100 КАС України вказує на те, що залишати позовну заяву без розгляду можливо лише за результатами відмови у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Таким чином постановляючи ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду Вінницький апеляційний адміністративний суд вказав на необхідність встановлення наявності підстав для поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи дані обставини, 31.10.2016 року Вінницьким окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, в процесі розгляду якої поставлено на обговорення питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду передбачених ст. 99 КАС України та наявності/відсутності поважних причин пропуску таких строків.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив, зазначивши, що хоч і про видачу паспортів ОСОБА_3 йому і було відомо ще у 2015 році, що слугувало підставою для звернення до Могилів-Подільського міськрайсуду 16.10.2015 року, проте він є інвалідом війни другої групи, важкохворою людиною, яка потребувала операції, подальшого лікування та післяопераційної реабілітації, а тому через хворобливий стан не мав змоги вчасно подати позов до належного суду, у зв'язку з чим вважає, що строки звернення пропустив з поважних причин. Крім того наголошує, що на той час у нього не було достатньо доказів для підтвердження викладених у позові обставин, зокрема був відсутній свідок тих подій ОСОБА_5, який міг би пояснити суду як передумови видачі гр. Республіки Молдова ОСОБА_3 паспорту громадянина України, так і повідомити про причини не притягнення до відповідальності винних посадових осіб.

Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що позивач, будучи суб'єктом виборчого процесу пов'язаного із проведенням місцевих виборів у 2015 році, ще в той час був обізнаний із усіма обставинами, на які він посилається в своєму позові, та незважаючи на свій статус інваліда мав змогу і достатньо активно реалізовував свої права на звернення до суду за судовим захистом. Тому викладені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду вважає неповажними, у зв'язку з чим наголошує на наявності підстав для залишення даного адміністративного позову без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків необхідне для досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Стаття 99 КАС України поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальний і спеціальні. Загальний строк встановлено частиною другою статті 99, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, загальний шестимісячний строк застосовується в усіх випадках, коли законом не встановлені спеціальні (інші) строки звернення з адміністративним позовом.

Із змісту позовної заяви вбачається, що в якості обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем неправомірно прийнято до розгляду документи для оформлення паспорта громадянина України від громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 та безпідставно видано йому паспорти громадянина України, а саме: в 1994 році взамін начебто втраченого паспорта громадянина СРСР; 06 грудня 2012 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився в м. Могилеві-Подільському Вінницької області; 20 жовтня 2015 року паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 в якому зазначено, що ОСОБА_3 народився в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області.

Отже, в даному випадку мотиви заявлених позовних вимог фактично зводяться до оскарження дій, які передували видачі/заміні відповідачем паспортів громадянина України на ім'я ОСОБА_3 При цьому у судовому засідання позивач конкретизував, що за даним позовом ним оскаржуються дії відповідача щодо видачі ОСОБА_3, як громадянину Республіки Молдова, паспорта громадянина України 20.10.2015 року, з яким останній брав участь у виборах міського голови та яким по даний час володіє.

Поряд із цим, в контексті заявлених позивачем вимог, суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Як із пояснень позивача так і зі змісту адміністративного позову слідує, що відповідний позов поданий ОСОБА_1 на захист його порушених виборчих прав під час виборчого процесу на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року, адже беручи участь у місцевих виборах в 2015 році ОСОБА_3 до виборчої комісії подав копії паспортів громадянина України, приховавши громадянство Республіки Молдова, що суттєво вплинуло на його волевиявлення як виборця.

Проте суд особливу увагу звертає на те, що виборчий процес пов'язаний із виборами депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року на момент звернення позивача із цим позовом до суду (20.09.2016р.) уже закінчився, і питання правомірності участі ОСОБА_3 у виборах як кандидата на посаду Могилів-Подільського міського голови з підстав наявності у нього факту подвійного громадянства неодноразово ініціювалось ОСОБА_1 в тому числі і в межах виборчого процесу в 2015 році, шляхом звернення до судових установ.

Так, із автоматизованої системи документообігу суду КП "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що 31.10.2015 року ОСОБА_1, як кандидат в депутати Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Могилів-Подільської міської виборчої комісії Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення №1 від 28.10.2015 Могилів-Подільської міської виборчої комісії Вінницької області про підсумки голосування та результати виборів міського голови м. Могилів-Подільський Вінницької області (справа №802/3848/15-а). Учасником розгляду цієї справи в статусі третьої особи був і ОСОБА_3

Обґрунтовуючи своє звернення до суду у справі №802/3848/15-а позивач, окрім іншого, вказував на те, що ОСОБА_3, як кандидат на посаду Могилів-Подільського міського голови, не мав права брати участь у виборах міського голови, оскільки є громадянином Республіки Молдова, а виборчою комісією безпідставно прийнято до розгляду новий паспорт ОСОБА_3 від 20.10.2015 року зі зміною місця народження з м. Могилів-Подільський на с. Борівка, тим самим, на думку позивача, ОСОБА_3 особисто визнав відомості у раніше виданих паспортах неправдивими.

При цьому, як слідує із змісту постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2015 року, прийнятої за результатами розгляду справи №802/3848/15-а, ОСОБА_3 був зареєстрований кандидатом на посаду Могилів-Подільського міського голови відповідно до поданих ним документів, в тому числі копії паспорта громадянина України, згідно якого він є уродженцем с. Борівка Чернівецького району Вінницької області.

Суд звертає увагу на те, що паспорт згідно із яким ОСОБА_3 є уродженцем с. Борівка Чернівецького району Вінницької області був виданий йому 20 жовтня 2015 року Могилів-Подільським РС ДМС України у Вінницькій області взамін попереднього паспорта, виданого у 2012 році, через виправлення помилки щодо місця народження, про що позивач сам зазначає у позовній заяві.

Крім того одним із доводів заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову у справі пов'язаній із виборчим процесом (№802/3848/15-а) було його переконання щодо необхідності позбавлення ОСОБА_3 права голосу на місцевих виборах у зв'язку із заміною паспорта та внесення нових змін в графу місця народження.

До того ж, як слідує із додатків наявної у матеріалах справи копії позову ОСОБА_1 до Могилів-Подільської міської виборчої комісії Вінницької області (справа (№802/3848/15-а) підписаного позивачем 31.10.2016 року, уже у той час ОСОБА_1 володів інформацією щодо наявності у ОСОБА_3 паспортів, видачу яких він оскаржує, адже позивач додав до позовної заяви копію як паспорта ОСОБА_3 від 06.12.2012р. так і копію паспорта ОСОБА_3 від 20.10.2015 року.

Таким чином, будучи суб'єктом виборчого процесу у місцевих виборах, що відбулись у 2015 році та стороною позивача у справі №802/3848/15-а, ОСОБА_1 31 жовтня 2015 року був достеменно обізнаний із наявністю у ОСОБА_3 паспорта громадянина України від 20.10.2015 року та підстави видачі такого паспорту взамін попереднього.

У відповідності до п. 1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України 13.04.2012р. №320, паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Згідно з вимогами даного Порядку, видача чи заміна паспорта громадянина України передує процедурі подачі заявником до територіальних підрозділів заяви та інших документів, необхідних для оформлення або обміну паспорта, та безпосередньо його оформлення працівниками територіальних підрозділів, на яких згідно з їх службовими обов'язками покладено заповнення паспортів.

При цьому у випадку обміну паспорта, попередній паспорт подається до територіального підрозділу разом із іншими документами.

Тобто позивач будучи обізнаним із наявністю у ОСОБА_3 паспорта громадянина України та ознайомившись із його копією знав як про обставини його видачі (помилка в зазначені місця народження) так і про дату і суб'єкта, що їх видав - Могилів-Подільський РС УДМС України у Вінницькій області, тобто повинен був припускати здійснення з боку відповідача дій, пов'язаних із видачею таких паспортів. Таким чином про наявність у ОСОБА_3 паспорта громадянина України позивач знав як під час виборчого процесу на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року (щодо паспорта виданого 20.10.2015р.), так і задовго до цього щодо вже обмінених паспортів, оскільки є загально відомою та обставина, що ОСОБА_3 з 1994 року по 2006 рік був Могилів-Подільським міським головою та з 2010 року по даний час ним також являється, а отже інформація про громадянство останнього була доступною для ознайомлення.

Крім того, про обставини щодо наявності у ОСОБА_3 подвійного громадянства (Молдови та України) та, відповідно, існування паспортів громадянина Республіки Молдова і України згадувалося і в долученій позивачем до матеріалів справи копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 року (справа №2-а-4459/10/0270), про існування якої позивачу також було відомо ще задовго до початку виборчого процесу на місцевих виборах у 2015 році, що, зокрема, підтверджується і відомостями з автоматизованої системи документообігу суду КП "Діловодство спеціалізованого суду" про наявність такої, що набрала законної сили ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 28.05.2015 року у справі №802/1471/15а за позовом ОСОБА_1 про дострокове припинення повноважень мера м. Могилів-Подільський ОСОБА_3

За наведених вище обставин суд доходить висновку, що про вчинення відповідачем дій, які є предметом оскарження за даним позовом, позивачу було відомо в кінці жовтня 2015 року, тоді як до суду він звернувся лише 20.09.2016 року (більш ніж через 10 місяців), про що свідчить відтиск штемпеля про отримання позовної заяви, тобто із пропуском передбаченого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Водночас, визначаючись щодо поважності причин пропуску ОСОБА_1 строків звернення до суду, суд виходив із наступного.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, позивач вказує на те, що він є інвалідом війни ІІ групи та важкохворою людиною, яка потребувала операції, подальшого лікування та післяопераційної реабілітації, а тому через хворобливий стан не мав змоги вчасно подати позов до належного суду.

Надаючи оцінку даним доводам позивача, суд в першу чергу звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено жодних пільг щодо дотримання встановлених законом строків звернення до суду громадянам із встановленою інвалідністю.

З огляду на викладене сама по собі наявність у позивача статусу інваліда війни ІІ групи не є підставою для визнання поважними причин пропуску строку, а лише може бути взяте до уваги в разі, якщо така інвалідність спричинила захворювання, яке б перешкоджало позивачу належним чином реалізувати своє право на судовий захист в межах встановленого законом строку.

В даному ж випадку із матеріалів справи дійсно вбачається, що позивач у період з 30.12.2015 року по 06.01.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділені Могилів-Подільської ЦРЛ, що підтверджується медичною довідкою (епікріз) №7264/1369. В подальшому 20.02.2016р. звернувся в клініку щелепно-лицевої хірургії та стоматології НВКЦМ "ГВКГ" МО України, де був проведений його огляд та рекомендована госпіталізація. Згідно із виписного епікрізу №139/6295 ОСОБА_1 у період з 10.03.2016 року по 25.03.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в даному лікувальному закладі та виписаний у цілком задовільному стані.

Тобто після вибуття із лікарняного закладу в позивача ще було достатньо часу для реалізації свого права на судовий захист шляхом звернення до суду з даним адміністративним позовом у межах шестимісячного строку, який можливо відраховувати із кінця жовтня 2015 року (31.10.2015р.).

Водночас, суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 відносно того, що після свого лікування у зв'язку з незадовільним станом здоров'я він не мав змоги звернутись до суду, а тим більше бути присутнім на судових засіданнях з метою належного захисту свої прав.

Так, із наявної у матеріалах справи копії постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2016 року, прийнятої у справі №138/3075/13-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, Могилів-Подільського районного споживчого підприємства вбачається, що позивач - ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні при винесені даного рішення (квітень 2016 року).

Крім того, із автоматизованої системи документообігу суду КП "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що ОСОБА_1 в квітні 2016 року звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Могилів-Подільскої ОДПІ (справа №802/567/16-а) та брав особисту участь у проведених у цій справі судових засіданнях, що підтверджується прийнятою за результатами розгляду справи постановою від 06.06.2016 року. В подальшому позивач ініціював питання щодо апеляційного оскарження такої постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду та брав особисту участь в засіданні суду при її перегляді.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1, незважаючи на свій статус інваліда та наступної перенесеної операції, як під час виборчого процесу у 2015 році так і після його завершення, з урахуванням періодів перебування на лікуванні у закладах охорони здоров'я, неодноразово брав особисту участь у судових засіданнях з розгляду справ, у яких він був стороною процесу, в тому числі і у Вінницькому окружному адміністративному суді, мав можливість звернутися до суду із даним позовом в межах встановлено ст. 99 КАС України шестимісячного строку з того часу, коли дізнався про свої порушені права (кінець жовтня 2015 року).

За загальним поняттям поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, тобто пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що повинно бути підтверджено належними доказами.

В даному випадку перебування позивача на лікуванні через хворобливий стан можуть вважатися поважними причинами пропуску строку звернення до суду, якщо кінець строку припадав на відповідний період, в межах якого позивач дійсно об'єктивно позбавлений можливості звернутися до суду.

Однак, в межах цієї справи вбачається, що строк звернення до суду із даним позовом спливав для позивача в кінці квітня 2016 року, тоді як позов подано 20.09.2016 року, тобто пропуск строку становить понад чотири місяці. При цьому обставини справи вказують на те, що у період завершення строку позивач звертався до суду за захистом інших своїх прав, брав особисту участь у різних судових процесах, тобто об'єктивно міг реалізувати своє право на звернення до суду у встановлений строк і з даним позовом.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що з аналогічним позовом позивач уже звертався до суду і ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.10.2015 року (справа №138/2844/15-а) про повернення позовної заяви була отримана ним лише у 2016 році, позаяк із наявної у матеріалах справи копії цієї ухвали та, власне, і самого позову, вбачається, що та справа жодним чином не пов'язана із даним адміністративним позовом а ні сторонами, а ні предметом дослідження.

Що ж до доводів позивача про те, що раніше звернутися до суду із адміністративним позовом йому завадило, в тому числі, і відсутність додаткових доказів, а саме відсутність на той час свідка ОСОБА_5, який був позбавлений можливості прибути до суду, то вони судом не приймаються як належні, позаяк неможливість надання разом із позовною заявою певного доказу чи неможливість забезпечення прибуття до суду свідка не перешкоджає подачі адміністративного позову до суду.

Таким чином перевіривши викладені позивачем доводи, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. З огляду на викладене, підстав визнавати причини пропуску ОСОБА_1 строків звернення до суду з даним адміністративним позовом не має.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

А відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене, пропущення позивачем передбаченого положеннями КАС України строку звернення до суду є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу (сектору) ДМС України у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович