Справа № 31
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 31
Провадження № 2-а/369/544/16
ПОСТАНОВА

іменем України

27.10.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який є учасником бойових дій, та має право на пільги. Дані пільги поширюються на нього та членів його сімї, з якими він проживає, а саме на неї та її неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2002 року народження. У березні 2016 року вони звернулись до відповідача з заявою про внесення їх до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. За рішенням відповідача вона та ОСОБА_2 були внесені до даного реєстру. Відповідач неправомірно відмовив у включенні до реєстру її неповнолітнього сина, мотивуючи тим, що це не син пільговика. Таку відмову вважає протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства. Щодо поширення пільг на всіх членів сім'ї є підтвердження і рішення Конституційного Суду України. Через неправомірну відмову відповідача їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн. Також понесла витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Просила суд визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо не включення ОСОБА_4, 2002 року народження, як члена сім'ї ОСОБА_2 до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги; зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації включити ОСОБА_4, 2002 року народження, як члена сім'ї ОСОБА_2 до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги; стягнути з Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Просив суд заяву задоволити.

У судове засіданні представники відповідача не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації подали суду свої заперечення проти позову. Просили відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що з 22 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, виданого відділом РАЦС Оболонського районного управління у м. Києві.

ОСОБА_1 має неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданого відділом РАГС Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області.

ОСОБА_2 належить до категорії учасників бойових дій та має право на пільги і компенсації встановлені законом, що підтверджується матеріалами справи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 21 вересня 2015 року, та користується пільгами відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надається йому та членам його сім'ї, які проживають разом з ним, право на житлові субсидії та пільги.

Відповідно до п.1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №117) - Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України. Пунктом 2 вказаного Положення передбачено, що до Реєстру включається за рішенням комісій, утворених місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідно до п.4 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 адреса фактичного місця проживання, склад сім'ї, характеристика житла, реквізити паспорта та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг на які він має право, інформація про те, якими пільгами він реально користується. Відповідно до п.3 Положення, управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у п.2 цього Положення інформації.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про Включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги його та членів його сім'ї: дружини ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

21 квітня 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру Управлінням соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Разом з тим, неповнолітній син - ОСОБА_4, не був включений як член сім'ї пільговика.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, відповідно до якої при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать: дружина (чоловік); їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

З акту, складеного 30 березня 2016 року комісією у складі депутата Гореницької сільської Ради ОСОБА_5, затвердженого Сільським головою Гореницької сільської Ради ОСОБА_6 за участю сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вбачається, ОСОБА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4 дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2015 року по теперішній час без реєстрації.

Згідно довідки Виконавчим комітетом Гореницької сільської Ради Києво-Святошинського району Київської області №02-16/378 від 30 березня 2016 року та довідки підприємства комунального господарства при Гореницькій сільській Раді №110 від 25 травня 2016 року ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_4 дійсно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2015 року по теперішній час без реєстрації.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5- рп/99 (справа про офіційне тлумачення поняття "член сім'ї") під членом сім'ї військовослужбовця, за змістом пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем; веденням з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім'ї, які мають право на названі пільги.

До кола членів сім'ї військовослужбовця належать його дружина, їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб'єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім'ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Враховуючи вище викладене та те, що неповнолітній син Позивача ОСОБА_4, 2002 року народження, є членом сім'ї, на якого поширюється ст. 12 Закону № 3551- XII, тобто має право отримувати пільги за місцем фактичного проживання, а відповідач встановивши, що це не рідна дитини пільговика, своїми рішенням фактично обмежив реалізацію права на отримання пільг, тому суд приходить до висновку про зобов'язання Управління соціального захисту населення Києво-Святошнської районної державної адміністрації включити ОСОБА_4, 2002 року народження, як особу, на яку поширюються пільги, до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги з 21 квітня 2016 року.

Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов'язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві.

Враховуючи, що позивач не надав доказів заподіяння їй моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

За ст. 87 КАС України до судових витрат відноситься сплата судового збору, витрати, пов'язані з прибуттям до суду, витрати на правову допомогу.

При зверненні до суду позивачка посилалась на понесенню нею витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.. Разом з тим, доказів даним обставинам суду не надала.

Керуючись ст.159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації включити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як члена сім'ї ОСОБА_2 та особу, яка має права на пільги, до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги з 21 квітня 2016 року.

В іншій частині позову відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя