Справа № 807/915/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

18 листопада 2016 рокум. Ужгород№ 807/915/16
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.,

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача 1: Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України - представник Пітков І.Л.,

відповідача 2: Мукачівський (27-й) прикордонний загін Державної прикордонної служби України - представник Пітков І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Мукачівського (27-го) прикордонного загону про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України 18 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22 листопада 2016 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач 1), Мукачівського (27-го) прикордонного загону (далі - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати незаконним та скасувати наказ начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби за № 86-аг від 22 лютого 2016 року в частині оголошення ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; 2) визнати незаконним та скасувати наказ т.в.о. начальника 27 прикордонного загону за № 46-ос від 16 березня 2016 року в частині виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 із списків особового складу частини і зняття з усіх видів забезпечення; 3) поновити старшого прапорщика ОСОБА_1 на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби "Лужанка" 111 категорії (тип Б) 27 прикордонного загону (1 категорії) або іншій рівноцінній посаді.

В судовому засіданні представник відповідачів подав суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважає, що позов поданий до суду із пропущенням строку звернення. Зазначає, що наказ начальника Західного регіонального управління № 86аг від 22.02.2016 був доведений до ОСОБА_1 03.03.2016. Щодо наказу начальника Мукачівського прикордонного загону № 49-ос від 16.03.2016, то про нього позивач дізнався в день виключення його із списків особового складу частини, тобто 16 березня 2016 року. Вказує на те, що з 16.03.2016 до 01.08.2016 (дата звернення до адміністративного суду) позивач не звертався із жодною скаргою в порядку, визначеному ст. 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, лише через більше ніж чотири місяці звернувся до суду.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення зазначеного клопотання.

Розглянувши подане представником відповідачів клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні такого слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до ст. 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.02.2016 наказом начальника Західного регіонального управління № 86аг "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю. З цим наказом позивач був ознайомлений 3 березня 2016 року.

16 березня 2016 року наказом т.в.о. начальника Західного регіонального управління № 19-ос "По особовому складу" старшого прапорщика ОСОБА_1, інспектора прикордонної служби 1 категорії-інструктора кінологічного відділення відділу прикордонної служби "Лужанка" ІІІ категорії (тип Б) 27 прикордонного загону (І категорії), звільненого в запас з 10 березня 2016 року за статтею 26 частиною 8 пунктом 1 підпунктом "е" (через службову невідповідність) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", виключено із списків особового складу частини і знято з усіх видів забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався до командування Західного регіонального управління та Адміністрації державної прикордонної служби України про перегляд вказаних наказів та поновлення на роботі.

Суд зазначає, що право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Крім того, очевидно, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, слід зазначити, що стаття 162 КАС України визначає повноваження суду при вирішенні справи, де за частиною третьою даної норми встановлено, що якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 100, 133, 155, 160, 162, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Мукачівського (27-го) прикордонного загону про поновлення на роботі - відмовити.

Ухвала про відмову в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Скраль