Справа № 346/5810/16-а
Суддя: Васильковський В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5810/16-а
Провадження № 2-а/346/133/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: судді Васильковського В.В.

секретаря Корбут Н.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 об»єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому посилається на те, що 13.10.2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 5-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 24 календарні місяці підряд перед зверненням за пенсією. Однак, отримав відмову, в якій відповідач посилається на те, що 08.07.2011 року в ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» було внесено зміни, згідно яких з 01.10.2011 року пенсії за вислугу років призначаються в розмірі не більше 80 % від заробітку та змінено стаж роботи, необхідний для призначення пенсії. Також, в своїй відмові відповідач вказує, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, із змінами, ст. 86 якого визначає пенсійне забезпечення працівників прокуратури, а саме: необхідний стаж роботи за вислугу років, в даному випадку, з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 13 років; пунктом 2 вказаної статті передбачено, що пенсії призначаються в розмірі 60 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; пункт 6 цієї ж статті визначає періоди роботи, які зараховуються до стажу роботи за вислугу років, а саме половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015, визначено, що у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення спеціальних пенсій на загальних підставах, з 01.06.2015 скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Таким чином, вказаним рішенням ОСОБА_3 об»єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області період навчання на юридичному факультеті Чернівецького державного університету ім. Юрія Федьковича йому не зараховано в стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Вважає дану відмову не правомірною та просить, в звязку з виниклими обставинами, визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії за вислугу років, зобовязати відповідача зарахувати половину строку навчання на юридичному факультеті Чернівецького державного університету імені ОСОБА_4 до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років та зобовязати відповідача призначити, нарахувати та виплачувати йому пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року у розмірі 90% від місячного заробітку без обмеження граничного розміру та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 24 календарні місяці такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, яка становить 12214,41 грн., відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18-500вих-16 від 05.10.2016 року починаючи 13.10.2016 року , тобто з дня звернення за пенсією та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Чернівецький національний університет ім. Ю.Федьковича не має статусу юридичного, а тому половина строку навчання в даному учбовому закладі не може бути зарахована до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Без врахування строку навчання у вищому учбовому закладі ОСОБА_1 немає достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років. Крім того, 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, з набранням чинності якого Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року втратив чинність, а відповідно і втратила чинність ст. 50-1 Закону від 14.10.2014 року. Відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року не менше 23 роки у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років, а у позивача вказаний стаж відсутній. Також у відповідності до зазначеної норми Закону пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, а максимальний розмір пенсії не можу перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Крім того, вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності 01.04.2015 року внесено зміни щодо пенсійного забезпечення та в «Прикінцевих положеннях» Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ряду Законів України, зокрема «Про прокуратуру». Виходячи з наведеного, вважає, що з 01.06.2015 року пенсії у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Також представник заперечив проти стягнення з них судових витрат на користь позивача, оскільки кошт на такі виплати в управлінні не передбачені. Враховуючи викладене просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, 13.10.2016 року звернувся до ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001 року, у розмірі 90% від місячного заробітку, без обмеження граничного розміру, та з урахуванням середньомісячної суми виплат за 24 календарні місяці підряд перед зверненням за пенсією.

ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області № 11888/03.1 від 19.10.2016 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Відмова відповідача мотивована тим, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року внесено зміни до ст. 50-1 ч. 1 Закону України «Про прокуратуру», згідно яких, з 01.10.2011 року пенсії за вислугою років призначаються в розмірі не більше 80 % від заробітку, а також змінено необхідний стаж роботи за вислугою років і стаж роботи на посадах прокурорсько-слідчого складу. Відповідно до вказаного Закону прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 13 років. Також зазначено, що з 15.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 року, із змінами, ст. 86 якого визначає пенсійне забезпечення працівників прокуратури, а саме: необхідний стаж роботи за вислугу років, в даному випадку, з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року - 23 роки, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів 13 років; пунктом 2 вказаної статті передбачено, що пенсії призначаються в розмірі 60 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії; пункт 6 цієї ж статті визначає періоди роботи, які зараховуються до стажу роботи за вислугу років, а саме половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання. Крім того, відповідач вказав, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, визначено, що у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення спеціальних пенсій на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаним рішенням ОСОБА_3 об»єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області ОСОБА_1 не зараховано в стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» період навчання на юридичному факультеті Чернівецького державного університету ім. Юрія Федьковича.

Як вбачається із заперечень ОСОБА_3 об»єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області, відповідач заперечує проти включення до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугою років, половини строку його навчання у Чернівецькому державному університеті ім. Ю.Федьковича з тих мотивів, що даний університет не є вищим юридичним навчальним закладом.

Водночас, відповідно до п. 1 ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 1993 року по 29 червня 1998 році навчався у Чернівецькому державному університет ім. Ю.Федьковича за спеціальністю правознавство, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією диплома серії РН № 10605269 від 29.06.1998 року та записом в трудовій книжці. Період навчання позивача склав 4 роки 9 місяців 29 днів.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 останній з 04 травня 1998 року по даний час працює в органах прокуратури. Стаж роботи позивача до 13 жовтня 2016 року, дня звернення із заявою про призначення пенсії, становить 18 років 5 місяців 10 днів.

Тому, на момент звернення позивача до ОСОБА_3 об»єднаного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області його спеціальний стаж, що дає право на призначення пенсії за вислугу років складав 20 років 10 місяців 9 днів.

Частиною першою статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 15.01.2011р.) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до частини 1-3 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також: бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий, від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі.

Конституційний суд України, відповідно до свого рішення від 20.03.2002р. вважає, що ці положення ст.17 Конституції України поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя і здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності,тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Конституційний Суд України зазначає, що багато таких «пільг», встановлених Законами України «Про міліцію» (565-12), «Про прокуратуру» (1789-12) тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів. (п. 3 рішення Конституційного Суду України №1-15/2002 від 20.03.2002).

Крім того, у цьому ж рішенні від 20.03.2002р. у абз.4 п.6 вказано: Конституційний Суд України вважає, що оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (ст.48 Конституції України) (254к/96-ВР), який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя ст. 46 Конституції України) (254к/96-ВР ), то звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України (254к/96-ВР) не допускається.

У абз.14 пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. у справі №1-21/2005 вказано,що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права насоціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвийрівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція (254к/96-ВР) та закони Українивиокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту збоку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що внесенням змін до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р.Законом України від 08.07.2011р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійноїсистеми»звузили його соціальні гарантії, а саме: гарантоване Конституцією право на пенсійне забезпеченняпри наявності 20 років вислуги; зменшено відсотки розміру пенсії від розміру заробітної плати та порядку їїрозрахунку.

Як зазначено в п.2 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосуванняКонституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 маєнайвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ маютьоцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції увсіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення повинні ґрунтуватисьна Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно з ч.1 ст.8 КАС України. суд при вирішенні справикерується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаютьсянайвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що порушуються вимоги ст.22 Конституції України і гарантоване право на нарахування позивачу іотримання пенсії за вислугу років вимоги п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін додеяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-УШ, про наступне:У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, назагальних підставах з 1 червня 2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, якимпенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, в тому числіЗакону України «Про прокуратуру». Виходячи із викладеного у зазначених рішеннях Конституційного СудуУкраїни розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівниківпрокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесеннязмін до законодавства.

Таким чином, позивач правомірно звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії завислугою років на підставі cт.50-1 Закону України «Про прокуратуру»в редакції від 15.01.2011р. та, керуючисьвимогами ст.22 Конституції України, в розмірі 90% суми місячного (чинного) заробітку, як прокурору.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що посвідчує стаж роботи, єтрудова книжка.

Вимогу частини 14 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо максимального розміру пенсії (зурахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслугиперед Україною, індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) яка не можеперевищувати десяти тисяч гривень на місяць, суд не приймає до уваги, оскільки Рішенням КонституційногоСуду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 цю вимогу визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Також Конституційний Суд України 08.06.2016р. по справі №1-8/2016 рішенням №4-рп/2016 зауважив, щозакони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті ваналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є «обов'язковими до виконання натериторії України, остаточними і не можуть бути оскаржені». Повторне запровадження правовогорегулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати пропорушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються наоснові Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 4 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який є спеціальним нормативно-правовимактом у сфері пенсійного забезпечення, визначено, що пенсії не підлягають оподаткуванню.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Довідка прокуратури Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року №18-500 вих.-16 також підтверджує стаж роботипозивача на прокурорських посадах. Таким чином, стаж роботи позивача на день звернення до відповідача, що дає право на пенсію за вислугою роківзгідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», становить більше 20 років.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленимисудом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

Однак, судом встановлено, що 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни в статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру», а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Наведені положення є імперативними та встановлюють обмеження в розмірі виплачуваної особі пенсії, неконституційними не визнавались та були чинними в період, за який судом задоволено позовні вимоги.

За таких обставин, відповідач зобов'язаний провести перерахунок і виплату пенсії позивачу в розмірі 90% місячного заробітку, однак з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст.ст. 11, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_3 обєднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобовязати Коломийське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати ОСОБА_1 до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років половину строку навчання на юридичному факультеті Чернівецького державного університету імені ОСОБА_4 у період з 01.09.1993 року по 29.06.1998 року.

Зобовязати Коломийське обєднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 у розмірі 90% від місячного заробітку з урахуванням середньомісячної суми виплат за 24 календарні місяці такої роботи підряд перед зверненням за пенсією, незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі, відповідно до довідки прокуратури Івано-Франківської області № 18-500вих-16 від 05.10.2016 року, з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 13 жовтня 2016 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1653 грн. 60 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржено до Львівського Апеляційного адміністративного суду через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

У випадку не подання апеляційної скарги, постанова суду набирає чинності після закінчення строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.