Справа № 206/5781/16-а
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/5781/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"25" листопада 2016 р.Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Дніпропетровськ, інспектора Управління патрульної поліції м. Дніпропетровськ Карманова Павла Олексійовича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 вересня 2016 року постановою інспектора патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області Кармановим Павлом Олексійовичем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддано штрафу в розмірі 425 гривень. Із вказаною постановою він не згоден, та вважає її необґрунтованою, неправомірною та такою, що підлягає скасуванню. Обставини, установлені при розгляді справи мають бути зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. В той самий час, протокол про адміністративне правопорушення відсутній, і взагалі не складався, що грубо суперечить положенням ст.254 КУпАП. Відомості викладені посадовою особою патрульної служби ГУНП в Дніпропетровській області - не відповідають фактичним обставинам, які мали місце 07 вересня 2016 року о 03 годині 00 хвилин. В постанові про адміністративне правопорушення АР №245715 від 07 вересня 2016 року зазначено, що вінЮ керуючи автомобілем НОМЕР_1, не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п.2.1 (а) ПДР України. Вказане формулювання у оскаржуваній постанові, як підстава притягнення до адміністративної відповідальності без наведення норми Правил дорожнього руху, вимоги якої було порушено - свідчить про низький рівень обізнаності посадової особи, яка склала постанову та ставить під сумнів її компетенцію при виконанні посадових обов'язків.Окрім цього, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови не зазначено які саме ознаки характеризують склад вчиненого правопорушення. В оскаржувані постанові жодним чином не відображено той факт, що він взагалі не керував вищевказаним транспортним засобом у вказану дату та час, а находився на пасажирському сидінні. Після зупинки транспортного засобу, він вийшов із нього і попрямував додому пішки та був зупинений співробітниками поліції в районі житлового будинку №39 по вул. Сонячногірська в місті Дніпропетровську, де був запрошений працівниками поліції до Індустріального ВП для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. У вказаному протоколі (серія АП2 №069724 від 07 вересня 2016 року) зазначено, що він о 03:30 годині 07 вересня 2016 року керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись по вул. Січеславська Набережна в місті Дніпропетровську. До відома співробітників патрульної поліції було доведено той факт, що він, як свідомий громадянин України не керує транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння взагалі, та не був водієм вищевказаного транспортного засобу 07 вересня 2016 року в період часу з 03:00 години до 03:30 години. Однак, небажання працівників патрульної поліції встановити дійсну особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, призвело до того, що адміністративній відповідальності піддано його. Вважає, що при складанні постанови посадовою особою патрульної служби ГУНП в Дніпропетровській області було порушено вимоги положень статтей 18, 245 та 280 КУпАП. Таким чином, в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.126 КУпАП з огляду на відсутність ознак деліктних правовідносин. Окрім цього, при винесенні зазначеної постанови, посадовою особою було грубо порушено положення ст.268 КпАП України, зокрема грубо було порушено його право на отримання правової допомоги. Відповідач не надав позивачеві на місці винесеної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач отримав її за місцем поживання лише 22 вересня 2016 року поштою, без належного повідомлення розгляду адміністративної справи та у його відсутність. Крім того, в графі «підпис правопорушника» зазначений замість підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відомості про відмову позивача від підпису , водночас відсутні підписи, які підтверджують присутність двох свідків та їх пояснення. Все це свідчить про грубе порушення співробітника поліції положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

На підставі викладеного просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову серії АР №245715 від 07 вересня 2016 року , складену інспектором роти №1 батальйону №4 патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську лейтенантом поліції Кармановим Павлом Олексійовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження по справ закрити (а.с.2-6).

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 пояснив, що в той день вони відмічали день народження на набережній, вони зібралися додому і знайомі запропонували відвезти. Приїхав який сь товариш, сів за кермо і вони поїхали, грала гучно музика. Потім вони побачили, що за ними їде поліція з мигалками, коли їх зупинили, особа, яка була за кермом вийшла через праві двері пасажира та втік, а він сидів позаду і вийшов через задні двері. Автомобіль був марки ВАЗ 2108, він не його. Всі втекли і він почав бігти, але він не був за кермом.

Представник позивача ОСОБА_4 пояснив, що з відео не видно номерних знаків автомобіля, не видно хто був затриманий, не видно хто куди втікав. Не було складено адміністративний протокол.

В судовому засіданні відповідач Карманов П.О. проти позовних вимог заперечував та просив відмовити. Пояснив, що при патрулюванні Січеславської Набережної був замічений автомобіль марки ВАЗ 2108, який порушив правила дорожнього руху. Хотіли зупинити автомобіль, включили серену з прохунням зупинитися, але на їх вимогу автомобіль не зупинився та продовжував рух. Зупинити автомобіль змогли лише на Ігрені, заблокувавши іншим автомобілем поліції. При зупинці автомобіля водій та пасажири почали тікати, які потім були зловлені. Особа, яка вийшла з водійського місця був ОСОБА_3 Водія затримували вдвох. Протокол почали складати відразу, а закінчили у районному відділенні поліції. Затримання позивача підтверджується протоколом затримання, у іншої особи також не було документів, її також було доставлено до ВП для встановлення даних. З автомобіля було затримано дві особи, чи були інші не бачив. Позивач вийшов з водійського місця.

Також відповідач надав письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що під час патрулювання 07 вересня 2016 року ним був помічений автомобіль марки ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2, який порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а саме, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії в м. Дніпропетровськ на вул. Січеславська Набережна. Керуючись Правилами дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі перелік документів, визначений ПДР та дотримуватись усіх Правил дорожнього руху. Позивач, як водій, повинен був розуміти усю відповідальність, сідаючи за кермо, та зберігати безпечні обставини на дорозі, на вимогу посадової особи показати усі документи, необхідні для перевірки особи і транспортного засобу. Він зупинив вищевказане авто, яке здійснювало з явними ознаками правопорушення, за кермом знаходився позивач, ОСОБА_3. Це можуть підтвердити інспектори патрульної поліції, які знаходились з ним разом та приймали участь у встановленні особи правопорушника та подальших дій щодо його відповідальності. Як з'ясувалося пізніше, у громадянина ОСОБА_3 були присутні явні ознаки алкогольного сп'яніння. Також у позивача не виявилося при собі такого необхідного для водія документу, як посвідчення водія. Ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме відсутність посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинюване позивачем, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 245715 від 07.09.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Він при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Ст. 33 КУпАП, встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити,що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Весь час у нього працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. На відеозапису вбачається, що позивач не зупинявся на законні вимоги поліцейських, лише після тривалого проміжку часу автомобіль було зупинено за допомогою декількох екіпажів патрульної поліції. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. В постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні позивачем. Позивачу ОСОБА_3 було роз'яснено положення ст. 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП (а.с.18-19).

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши відеозапис, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, 07 вересня 2016 року о 03год. 00хв. Інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровськ лейтенантом поліції Карманов Павло Олексійович відносно ОСОБА_3 було складено постанову про адміністративне правопорушення серія АР № 245715 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП., а саме: ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 н.з НОМЕР_3 порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху - керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія на право керування тз відповідної категорії (а.с.11).

В той же день відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.12).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису видно, що транспортний засіб ВАЗ 2108 на вимогу патрульних поліції не зупинився, був зупинений згодом. Двері з боку пасажира були зачинені, а водійські відчинені. Було спіймано ОСОБА_3 і іншу особу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Тому суд не бере до уваги твердження позивача щодо відсутності адміністративного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інспектор 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровськ лейтенант поліції Карманов П.О. при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

Позивачем не доведено факт того, що він не керував транспортним засобом в той день.

Крім того, позивач в своїх поясненнях зазначає, що вибігав через задні двері автомобіля ВАЗ 2108, хоча це не можливо, оскільки заводом виробником не передбачені задні дверцята в даній моделі автомобіля.

Також пояснення позивача не узгоджуються з обставинними викладеними ним у позові.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд доходить висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 268, 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. З, 11, 17, 18, 19, 69-71, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 07 вересня 2016 року серії АР №245715, якою за ч.І ст.126 КУпАП накладено штраф у розмірі 425,00 грн., відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков