Справа № 826/6993/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6993/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В, Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2016 року по справі за її позовом до Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позов до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного засобу впливу до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2016 року позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу про скасування незаконної, на її думку, ухвали суду першої інстанції та просить направити справу до суду для продовження розгляду. При цьому апелянтка посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про пропуск позивачкою строку звернення до суду, з чим апеляційна інстанція повністю погоджується, з огляду на слідуюче:

Між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» протягом 2015 року були укладені договори про банківський строковий вклад (депозит).

На підставі Постанови НБУ від 17.09.2015 року № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» віднесено категорії неплатоспроможних, а з 18.09.2015 року - запроваджено тимчасову адміністрацію.

За ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод, чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Таким чином, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. При цьому, відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах та можливості зловживання правом.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд має з'ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву подано ОСОБА_3 до суду першої інстанції 04.07.2016 року.

При цьому, предметом позовних вимог є бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів, яка і призвела до порушення прав позивача як вкладника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та неповернення її вкладів в повному обсязі.

В той же час, постановою Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше, ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України».

На виконання вищезазначених вимог Закону, 18.09.2015 року Фондом було розміщено інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Крім того, 17.09.2015 року на сторінці офіційного інтернет-представництва НБУ було розміщено інформацію про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Отже, позивачка мала об'єктивну можливість дізнатись про порушення, на її думку, своїх законних прав та інтересів ще 18.09.2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

В свою чергу, правильним також є висновок суду про відсутність документально підтверджених обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку.

Крім того, апеляційна інстанція вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не оскаржується рішення про визнання банку неплатоспроможним чи відкликання банківської ліцензії, а оскаржується бездіяльність відповідача, що має триваючий характер, оскільки факт неможливості банку виконати свої зобов'язання перед позивачем виникає з певного моменту, який фіксується Національним банком у рішенні про визнання його неплатоспроможним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись, ст.ст. 199, 200, 205, 206, 261 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23.11.2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Карпушова О.В.