Справа № 308/11590/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1

та перекладача Джаміль ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 04 листопада 2016 р. гр. ОСОБА_4 ОСОБА_2 був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. Документи, що посвідчують його особу відсутні.

Начальником Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України прийнято рішення про примусове повернення за межі України. Однак, відповідач такого рішення не виконав, територію України не покинув через відсутність у нього документів та грошових коштів, у звязку з чим Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України змушений був звернутись до суду з позовом про примусове видворення гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1 за межі України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, він має намір отримати статус біженця, у звязку з цим просить відмовити у позові.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2016 р. гр. ОСОБА_4 ОСОБА_2 був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Новоселиця» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. Документи, що посвідчують його особу відсутні.

Начальником Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України прийнято рішення про примусове повернення за межі України. Однак, відповідач такого рішення не виконав, територію України не покинув через відсутність у нього документів та грошових коштів, у звязку з чим Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління ДПС України змушений був звернутись до суду з позовом про примусове видворення гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1 за межі України.

Згідно ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до розяснень, що містяться в Пленумі Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення а примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, повезених із перебуванням іноземців та особи без громадянства в Україні» №1 від 25.06.2009 року примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Оскільки, на момент розгляду позовної заяви залишається не вирішеною заява гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1 про надання йому статуту біженця або особою, яка потребує додаткового захисту, на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», до набрання рішенням законної сили.

Згідно пункту 1 статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці або особи без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

До вирішення питання Управлінням Державної міграційної служби України про надання або відмову у наданні статусу біженця відповідач не може бути примусово витворений за межі території України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову не має.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 160-163, 183-7, 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до гр. ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення - відмовити.

Постанова суду може бути могже бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пятиденного строку з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5