Справа № 428/10383/16-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовом до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 034441 від 27.09.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_2 серії АР № 034441 від 27.09.2016 у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він, 27 вересня 2016 року о 09-50 год. у м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 23, керуючи автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер ВВ 1833 CE, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п. 8, 4 «в», 15.9 Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач рядовий поліції ОСОБА_2 не взяв до уваги факт невідповідності дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» вимогам ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», розглянув справу на місці зупинки автомобілю, також своїми діями позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме ст. ст. 278, 279 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що він не здійснював зупинку автомобілю в забороненій зоні, хто здійснив таку зупинку від пояснювати не бажає. Відповідач міг би обмежитися усним попередженням, проте виніс постанову та наклав на нього штраф.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважав свою постанову законною та обґрунтованою.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27.09.2016 інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядовим поліції ОСОБА_2 в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 23, було винесено постанову серії АР № 034441 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 19 серпня 2016 року о 09-50 год. у м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 23, керуючи автомобілем Volkswagen Polo, реєстраційний номер ВВ 1833 CE, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п.п. 8.4 «в», 15.9 Правил дорожнього руху України.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

При цьому, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення та на які посилається позивач (зокрема ст.ст. 278, 279), на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення питання порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху міститься в ухвалі Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 року по справі № 428/9658/16-а.

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 27.09.2016 в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, 23, за допомогою персональних відеореєстраторів на одязі поліцейських і ретельно оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що вказаним відеозаписом зафіксовано факт зупинки транспортного засобу позивача по проспекту Хіміків в районі будинку № 23 в зоні дії знаку «Зупинка заборонена».

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з підпунктом «в» пункту п. 8.4 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаку: на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід».

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3.

Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення обєктивно вбачається факт вчинення правопорушення позивачем, при цьому на відеозаписі зафіксовано місце розташування знаку 3.34 "Зупинку заборонено", який розташований з правої сторони дороги на достатній для водіїв висоті. Версія позивача про те, що знак затулений деревами відеозаписом не підтверджується. Під час проведення фотозйомки вищевказаного знаку особа, яка проводила фотозйомку, розташувалася на бордюрі біля проїжджої частини, тобто на тому місці де немає руху транспортних засобів.

Версія позивача про те, що це не він, а інша особа здійснила зупинку транспортного засобу в забороненій зоні, не підтверджується жодними доказами. Пояснювати яка саме особа здійснила таку зупинку позивач не виявив бажання, проте з відеозапису вбачається, що після того як працівники поліції підійшли до позивача та представилися він повідомив, що він тут «лише на 10 хвилин».

Посилання позивача на те, що відповідач міг би обмежитися усним попередженням, не можуть впливати на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, адже згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Тобто, вказана норма встановлює право, а не на обовязок особи обмежитись усним зауваженням. Таке право в подібних категоріях справ про адміністративне правопорушення реалізується уповноваженою особою або органом за внутрішнім переконанням безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування та для задоволення позову немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8, 11, 17, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 29 листопада 2016 року.

Суддя Д.Б. Баронін