Справа № 183/5354/16
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/5354/16
№ 2-а/183/175/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 листопада 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Городецького Д.І.,

секретаря - Макаренко А.О.

за участю:

представника відповідача Смика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомосковську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

27 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він перебуває на обліку Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 19 березня 2013 року, як особа, якій була призначена пенсія по вислузі років як медичному працівникові.

Після призначення пенсії він продовжував працювати у Новомосковському ГУ Держсанепідслужби України у Дніпропетровській області, а потім - в Управлінні Держпродспоживслужби у Новомосковському районі, є державним службовцем.

З 01.04.2015 року виплата пенсії йому була призупинена.

Він звернувся з заявою до Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з питанням надання роз'яснень щодо припинення виплати йому пенсії.

Ним була отримана відповідь Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 23.08.2016 року № П-46, яким йому відмовлено в поновленні виплат пенсії.

Позивач ОСОБА_2 вважає дії відповідача протиправними, в зв'язку з чим, в позовній заяві просив суд:

-визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії йому, ОСОБА_2 з 01.04.2015 року.

-зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити йому, ОСОБА_2 виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2015 року та виплатити суми пенсії, починаючи з 01.04.2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, вимоги підтримує.

Представник відповідача - Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач перебуває на обліку як пенсіонер, якому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте пенсія не виплачується з 01.04.2015 р. з наступних причин. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VII від 02.03.2015, із змінами, внесеними Законом України №911 -VIII від 24.12.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", було внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме, зазначено, що у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами, зокрема "Про державну службу", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ц груп, інвалідів війни Ш групи та Учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Згідно зазначеного Закону, ці норми діють тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначаються, зокрема відповідно до закону України "Про державну службу", «Про прокуратуру». Проте, станом на 01.06.2015 року норми статті 47 Закону №213-VII залишаються чинними і на теперішній час зміни до неї не внесено. Оскільки на теперішній час позивач працює на посаді, що відноситься до державної служби, виплата будь-якого виду пенсії припиняється, іншого і законодавством не передбачено. Після звільнення із зазначеної роботи, виплата пенсії за віком поновлюється. У разі працевлаштування на іншу посаду, яка не відноситься до державної служби, позивач буде отримувати 85% призначеного розміру пенсії.

Дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_2 перебуває на обліку Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 19 березня 2013 року, як особа, якій була призначена пенсія по вислузі років як медичному працівникові.

Після призначення пенсії ОСОБА_2 продовжував працювати у Новомосковському ГУ Держсанепідслужби України у Дніпропетровській області, а потім - в Управлінні Держпродспоживслужби у Новомосковському районі, є державним службовцем.

Встановлено, що з 01.04.2015 року виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена.

На звернення позивача, ним була отримана Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 23.08.2016 року № П-46, якою роз'яснено, що виплата пенсії йому призупинена у відповідності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VII від 02.03.2015, із змінами, внесеними Законом України №911 -VIII від 24.12.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", було внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, до абзацу другого частини першої ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» було внесено такі зміни: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та часників бонових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону У країни «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту") на посадах які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

В той же час, відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України , зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

22 травня 2008 року Конституційний Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третій статті 22 Конституції України, Конституційний Суд України дав у рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005, згідно з яким "конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними". При цьому Конституційний Суд України підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виключно визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій державних службовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 162, 163 КАС України, ст. 46 Конституції України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2015 року.

Зобов'язати Новомосковське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 з 01.04.2015 року та виплатити суми пенсії, починаючи з 01.04.2015 року.

Стягнути з Новомосковського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.І. Городецький