Справа № 813/3169/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року №813/3169/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олійника Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Когутич І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним висновку, зобов'язання внести зміни в актовий запис та видати повторне свідоцтво про народження,-

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Залізничного районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області із вимогами:

-«визнати протиправним висновок про відмову у внесенні змін до актового запису про народження №84 від 08 січня 1986 року, складеного Львівським міським відділом запису актів громадського стану ОСОБА_1»;

-«зобов'язати відповідача ОСОБА_5 районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актовий запис №84 від 08 січня 1986 року, складений Львівським міським відділом запису актів громадського стану внести зміни в даті народження ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ІНФОРМАЦІЯ_2 року»;

-«зобов'язати відповідача видати повторне свідоцтво про народження з внесеними змінами».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.Львові, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний актовий запис за №84. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 Оскільки оригінал про народження позивача було втрачено, остання у липні 2016 року подала до Львівського міського відділу ДРАЦ ГТУЮ у Львівській області заяву про видачу повторного свідоцтва про народження.

Після отримання повторного свідоцтва про народження, позивач з'ясувала, що в актовому записі про її народження від 08.01.1986 року, зазначена дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З метою усунення неправильності запису про народження, позивач звернулася до відповідача, однак у відповідь отримала роз'яснення про неможливість внесення змін до актового запису. Позивач вважає, що згідно поданих документів у відповідача були усі підстави для задоволення її заяви.

Ухвалою судді від 28.09.2016 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

У зв'язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалами судді від 17.10.2016 року у даній адміністративній справі було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. При цьому, представник відповідача у судовому засіданні наголосила, що єдина дата народження дитини фіксується лікарями у медичній установі, де приймаються пологи у матері, а тому вважає, що висновок про відмову від 25.08.2016 року винесений на законних підставах.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, розглянувши і дослідивши, подані документи та матеріали, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2016 року ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження №84 від 08.01.1986 року, складеного відповідачем, а саме: виправити у відомостях про дитину дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На підтвердження свого прохання позивачем були надані, а окрім того і зібрані самим відповідачем для належного розгляду заяви наступні документи: витяг з паспорта заявника громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, виданого Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 13.03.2007 року, де у відомостях про громадянку дата народження зазначена - ІНФОРМАЦІЯ_1 року; копія свідоцтва про народження, виданого повторно 15.07.2016 року серії НОМЕР_3 Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області на ОСОБА_1, де дата народження зазначена - ІНФОРМАЦІЯ_2 року; повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження №84 від 08.01.1986 року, де датою народження дитини (ОСОБА_1.) на підставі довідки 3-ї лікарні м.Львова від 20.12.1985 року зазначено - ІНФОРМАЦІЯ_2 року; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 23.09.2006 року та повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб №3536 від 23.09.2006 року, в яких дата народження нареченої зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 року; повний витяг щодо актового запису про народження доньки - ОСОБА_7 №3729 від 07.07.2007 року, складений Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, у відомостях про матір якого дата народження ОСОБА_1 зазначена - ІНФОРМАЦІЯ_1 року; лист-відповідь комунальної 3-ї міської клінічної лікарні м.Львова від 30.07.2016 року №940 щодо наявності в журналі записів родів пологового відділення №1 за 1985-1986 р.р. під номером 2838 запису про народження ОСОБА_8 доньки, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 09 год.05 хв.

Так, з висновку від 25.08.2016 року вбачається, що відповідачем відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження №84 від 08.01.1986 року, складеного Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а саме: виправити дату її народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з відсутністю підстав, зокрема, з огляду на те, що позивачем не було надано для дослідження Відділом при розгляді заяви ОСОБА_1 свідоцтва про народження (чи копії), виданого первинно під час державної реєстрації народження.

Не погоджуючись з відмовою у внесенні змін до актового запису, позивач звернулася до суду з означеним позовом.

При вирішенні спору, суд виходив з наступного.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №2398-VI (Закон №2398).

Згідно із ст.2 Закону №2398, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Частиною 1 ст.3 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно із ст.6 Закону №2398, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

При цьому, ст.9 Закону №2398 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація, що міститься в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (абз.4 ч.3 ст.9 Закону №2398).

В свою чергу, ч.1 ст.22 Закону №2398 визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

При цьому, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Частиною 5 ст.9 Закону №2398 встановлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793 були затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (Правила).

Відповідно до п.2.6 Правил, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Згідно із п.2.11 Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Отже, як встановлено судом та згадувалось вище, позивачу відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у зв'язку з відсутністю необхідних документів, підтверджуючих дату народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у тому числі і свідоцтва про народження (чи його копії), виданого первинно при державній реєстрації народження та наявністю довідки із медичного закладу про народження ОСОБА_1

Загалом, суд, аналізуючи та досліджуючи подані позивачем до Відділу перелік вищевказаних документів, одночасно зазначає, що у всіх документах значиться дата народження ОСОБА_1

На думку суду, вищевказані документи є такими, що жодним чином не підтверджують спірної дати народження позивача, за виключенням довідки з пологового відділення №1 Комунальної 3-тьої міської клінічної лікарні м.Львова від 30.07.2016 року №940 про народження ОСОБА_8 доньки, із зазначенням дати (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.) та години (09 год. 05хв.).

При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач народилась дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому оскаржуваний висновок відповідача про відмову у внесенні змін прийнято обгрунтовано, в рамках чинного законодавства України та є правомірним, оскільки у останнього не було жодних підстав змінювати існуючу дату народження з ІНФОРМАЦІЯ_2 року на ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Окрім того, жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що під час державної реєстрації акту цивільного стану позивача були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) суду не надано.

Водночас, суд зауважує, що вказані повноваження відповідача є дискреційними.

Під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин .

Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Таким чином, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Іншими словами, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, суд не може перебирати на себе їх функцій, які відносяться до виключної компетенції Залізничного районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зобов'язувати його прийняти те чи інше рішення.

Суд, також звертає увагу сторін на те, що задоволення даного позову шляхом зобов'язання відповідача внести зміни в актовий запис, можливе за умови встановлення факту дати народження позивача. В той же час, встановлення юридичних фактів, в тому числі дати народження, не входить до компетенції адміністративного суду, а предметом судового розгляду в даній справі є виключно публічно-правовий спір між позивачем та суб'єктом владних повноважень з приводу правомірності прийняття рішення.

Крім того, суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа №1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Тож, оскільки під час вирішення справи встановлено відсутність факту порушення прав позивача, що також визнала у судовому засіданні сама позивач, а тому відсутні підстави для поновлення порушеного права.

Як наслідок, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відповідача внести до актового запису зміни в даті народження позивача та видати відповідне повторне свідоцтво про народження, оскільки вони є похідними від попередньої вимоги.

Згідно положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відмова відповідача у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження позивача є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства, що виключає можливість задоволення позовних вимог.

Ураховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 листопада 2016 року.