Справа № 596/1974/16-а
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 596/1974/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду Лисюк І.О.

при секретарі Федорів О.П.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3, батальйону УПП в м. Тернопіль Білої Надії Романівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м.Тернопілі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що вказаною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2. ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн. Із даною постановою позивач категорично не згідний, посилаючись на те, що 10 вересня 2016 року, близько 16 години , він у Fiat Scudo (номерний знак - НОМЕР_1) їхав по вул. Руській у напрямку вул. Кн.Острозького, що у Тернополі, не порушуючи правил дорожнього руху, пропускаючи на пішохідних переходах пішоходів, їдучи на зелений колір світлофора. Заїхавши на вулицю Кн.Острозького, у дзеркалі заднього огляду помітив, що працівники поліції вимагають, щоб він зупинився. До нього підійшла інспектор поліції, яка звинуватила його у порушені п.8.7.3 (Е) ПДР України (проїзд на заборонений сигнал світлофора). Ніякого порушення він не вчиняв. Після цього він попросив інспектора, щоб вона ознайомила його із доказами порушення, але вона відмовила у цьому, аргументуючи тим, що зараз це неможливо зробити. Окрім цього, у винесеній постанові у графі №8 «До постанови додаються» немає ніяких відомостей, жодного запису про фіксацію порушення ПДР. Просить визнати постанову серії АР № 258825 від 10.09.2016 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що він здійснив проїзд світлофора на миготливий зелений сигнал, що дозволено ПДР України п.8.7.3, свідчить, що сигнал попереджає про швидку зміну світла на жовтий, що не забороняє продовжувати рух. Згідно п.16.8 ПДР України, якщо водій виїхав на перехрестя на зелене світло, він має право завершити маневр незалежно від того, який загорівся сигнал світлофора. Стопкадрами та запереченням, наданим Управлінням патрульної поліції м.Тернопіль, зафіксовано, що його автомобіль знаходиться вже за лінією світлофора не порушуючи ПДР. Ще на місці він оспорював дії інспектора, щодо складання постанови, проте інспектором було натомість йому роз'яснено його право звернутися до суду. Йому не надали можливості дати письмові пояснення, а його усні пояснення ніяким чином теж не зафіксовані. Постанова винесена без будь-яких доказів.

Відповідач інспектор роти №3, батальйону УПП в м. Тернопіль Біла Н.Р. в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Попередньо надала суду заперечення проти позову, в якому вважає позовні вимоги ОСОБА_2 незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Дане твердження позивача цілком спростовується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, із стопкадр відео в хронологічному порядку вбачається: 1)16:04:39 - горить жовтий сигнал світлофора; 2) 16:04:40 - жовтий сигнал світлофора змінюється червоним; 3) 16:04:43 - автомобіль позивача проїжджає пішохідний перехід і рухається вулицею Руською у напрямку перехрестя з вулицею Острозького. Оскільки сигнал світлофора не міг змінитися за три секунди, саме такий проміжок часу між загорянням червоного сигналу світлофора та проїздом автомобіля позивача, то можна зробити висновок, що ОСОБА_2 дійсно здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимогу п.8.7.2 е) ПДР України. На підставі вищевикладеного просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову. Справу просить слухати у її відсутності.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи без діяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 10.09.2016 року інспектор роти №3, батальйону УПП в м. Тернопіль рядовим поліції Білою Н.Р. винесено постанову серії АР №258825, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що 10.09.2016 року о 16:00 водій ОСОБА_2 в м. Тернопіль на перехресті вул.. Руська - вул. К.Мстислава, керуючи транспортним засобом, здійснив рух на заборонений сигнал світлофора червоний, що забороняє рух, чим порушив п.8.7.3 (Е) ПДР.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні додатково пояснив, що того дня, а саме: 10.09.2016 року він дійсно їхав по вул. Руській у напрямку вул. Кн. Острозького, що у м.Тернопіль. Жодних правил дорожнього руху він не порушував, він проїхав миготливе зелене світло, що дозволяє продовжувати рух (п.8.7.3 ПДР України) та завершував маневр на перехресті, що не спростовують, а якраз підтверджують стопкадри відео (п.16.8 ПДР України). Працівники поліції не складали адміністративного протоколу про порушення, не була накреслена схема, відсутні свідки, які б могли підтвердити даний факт. На прохання ознайомити його із доказами порушення йому було відмовлено, аргументуючи ти, що це неможливо зробити і вся інформація знаходиться на сервері. Його усні пояснення щодо правомірності своїх дій інспектором ніде не зафіксовано та не взято до уваги.

Відповідно до частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно положень частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Одночасно Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначив, що за загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як зазначив позивач 10.09.2016 року він їхав лише на зелений сигнал світлофора за адресою м. Тернопіль по вул. Руській у напрямку вул. Князя Острозького, не порушуючи правил дорожнього руху України.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні позивачем адміністративного правопорушення передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відповідачем не складався, жодного із наведених засобів доказування при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано у зв'язку з їх відсутністю. Пояснення позивача не були прийняті інспектором до уваги.

У відповідності до вимог ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зауважити, що відповідно ч.2. та ч.3 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Окрім цього, згідно положень 5,6,7 статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення

відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У винесеній постанові в графі №8 «До постанови додаються» немає ніяких відомостей про ведення відео фіксації порушення, ОСОБА_2, Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Підсумовуючи вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не з'ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.280 КУпАП та не спростовано позицію позивача. Оскільки позивач оспорював допущене порушення, то дотримуючись принципу офіційного з'ясування обставин, уповноважена посадова особа повинна була скласти протокол про адміністративне правопорушення, що не було вчинено. На переконання суду, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення Серії АР №258825 від 10.09.2016р. суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема права користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Під час розгляду справи доказів які б свідчили про правомірність рішення відповідача отримано не було.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими пособами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин позивач притягнутий до адміністративної відповідальності без достатніх для цього підстав, винесена щодо нього постанова інспектора роти №3, батальйону УПП в м. Тернопіль Білої Надії Романівни про накладення штрафу підлягає скасуванню як протиправна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 17, 19, 70, 71, 99, 100,102, 160-163 КАС України, ст. ст. 7, 33, 281, 254-256, 258, 276, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону УПП в м. Тернопіль рядового поліції Біла Надії Романівни серії АР №258825 від 10.09.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення штрафу у розмірі 425 грн.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Постанову виготовлено в повному обсязі 18 листопада 2016 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк