Справа № 804/2030/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 р. Справа № 804/2030/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Новомосковська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 із позовними вимогами щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави податковий борг в сумі 299 805, 13 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач знаходиться на обліку в Новомосковській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник податків. За результатами проведених перевірок діяльності відповідача податковою інспекцією були винесені податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1 від 22.05.2014р., яким відповідачу збільшено грошове зобовязання з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 85 693, 26 грн. в тому числі 81 612, 63 грн за основним платежем та 4080, 63 грн. за штрафними санкціями, № НОМЕР_2 від 22.05.2014р., яким відповідачу збільшено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 213 112, 55 грн., в тому числі 170 490, 04 грн. за основним платежем та 42 622, 51 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № від 22.05.2014 року, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п на суму штрафної санкції у розмірі 510, 00 грн., № НОМЕР_3 від 22.05.2014 року яким, на підставі встановлених перевіркою порушень вимог податкового законодавства до відповідача застосовано фінансові санкції на суму 510, 00 грн. Відповідач не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх у судовому порядку. За результатами судового розгляду, Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 року по справі №8041171/14 в задоволені позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Олександровичавідмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили, отже сума податкової заборгованості є узгодженою та є податковим боргом у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Крім цього, Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 25.04.2015 року, яким до відповідача на підставі ст.126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% грошового зобовязання з податку на додану вартість погашеного з затримкою у сумі 25,06 грн. Зазначене податкове-повідомлення рішення відповідачем не оскаржувалось, а тому сума податкових зобовязань визначена контролюючим органом є узгодженою.

Отже, на думку позивача, оскільки, сума боргу є узгодженою, не сплачується відповідачем добровільно, вона підлягає примусовому стягненню.

Відповідач, в судове засідання не з'являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом подання письмового заперечення на заявлений позов не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі акту перевірки від 07 травня 2014 року № 163/173/НОМЕР_5, Новомосковською Новомосковською обєднаної державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області 22 травня 2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1, яким збільшено грошове зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на суму 85 693, 26 грн., в тому числі 81 612, 63 грн. - за основним платежем, та 4080, 63 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями);

- № НОМЕР_2, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 213 112, 55 грн., в тому числі 170 490, 04 грн. - за основним платежем, та 42 622, 51 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями);

- № НОМЕР_3, яким застосовано фінансові санкції на суму 510, 00 грн.;

- № НОМЕР_6, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п на суму штрафної санкції у розмірі 510, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями скористався наданим йому правом на їх оскарження в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року по справі № 804/7726/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_6 від 22.05.2014 року, у задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишено без задоволення, Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.11.2015 року, касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015р. залишено без змін.

Таким чином, Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2015 року набрала законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини встановлені Дніпропетровським окружним адміністративним судом в рішенні від 20 лютого 2015 року, щодо відсутності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_6 від 07.05.2014 року, не потребують доказування, є встановленими і приймаються до уваги судом під час нового розгляду даної справи.

Крім цього, Новомосковською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2015 року, яким до відповідача на підставі ст.126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у розмірі 10% грошового зобовязання з податку на додану вартість погашеного з затримкою у сумі 25, 06 грн.

Відповідно до ст.126 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2015 року, а також його оскарження до суду.

Заборгованість відповідача на дату розгляду справи загалом становить 299 805, 13 грн.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, сума грошового зобов'язання у розмірі 299 805,13 грн правомірно віднесено позивачем до складу податкового боргу відповідача.

Відповідач доказів на спростування наведеного або доказів сплати сум податкового боргу суду не надав.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Встановлено, що на виконання вищезазначених норм відповідачу направлено податкову вимогу форми "Ф" від 08.10.2015 року №638-23 на загальну суму податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням у розмірі 292 877, 22 грн. та яка отримана відповідачем 20.10.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надана, а судом не встановлено.

В матеріалах справи відсутні докази повної оплати чи погашення відповідачем в інший спосіб спірної суми боргу.

Згідно положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене та враховуючи доведеність факту, що відповідач має непогашену податкову заборгованість в загальному розмірі 299805, 13 грн, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5) на користь державного бюджету () податковий борг у розмірі 299 805, 13 грн. (двісті девяносто девять тисяч вісімсот пять гривень тринадцять копійок)

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1