Справа № 808/2130/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2016 рокусправа № 808/2130/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (пос. №034470)

відповідача: - ОСОБА_2 (дов. від 16.05.2016)

третьої особи-1: - не зявився

третьої особи-2: - ОСОБА_3 (договір від 17.10.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року

у справі № 808/2130/16

за позовом Заступника прокурора Запорізької області

до Запорізької обласної ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Комунальний заклад «Запорізький обласний дитячий протиберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради, приватне підприємство «Курорти Приазовя»

про визнання протиправним та скасування п.1 рішення від 27.08.2015,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2016 року Заступник прокурора Запорізької області звернувся до суду з позовом до Запорізької обласної ради, за участю третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору Комунального закладу «Запорізький обласний дитячий протиберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради, приватного підприємства «Курорти Приазовя», в якому просив визнати протиправним та скасувати п.1 рішення Запорізької обласної ради №46 від 27.08.2015 «Про відчуження майна спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області».

29.09.2016 до суду першої інстанції подано клопотання від приватного підприємства "Курорти Приазов'я" про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду та відсутністю у прокурора повноважень на звернення з даним позовом. В обґрунтування клопотання зазначив, що прокурор Запорізької області був присутнім на сесії Запорізької обласної ради 27.08.2015, а відтак міг знати про прийняті рішення на цій сесії. Крім того, рішення обласної ради розміщуються на сайті ради та направляються до прокуратури Запорізької області.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2016 за результатами розгляду клопотання приватного підприємства «Курорти Приазовя» про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду позовну заяву Заступника прокурора Запорізької області залишено без розгляду.

Ухвалу суду з посиланням на ст.99, ст.100 КАС України мотивовано тим, що встановлений для звернення до суду шестимісячний строк позивачем пропущено з огляду на те, що прокурор знав про прийняття рішення Запорізької обласної ради № 46 від 27.08.2015, оскільки був присутнім на засіданні обласної ради, на якому приймалось дане рішення. Крім того, спірне рішення направлялось на адресу прокуратури Запорізької обласної ласті 01.09.2015 засобами поштового звязку та було розміщено на сайті Запорізької обласної ради.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. Позивач наполягає на тому, що про оскаржуване рішення дізнався тільки 25.01.2016 після отримання відповіді від 21.01.2016 №0233/01-17 на запит від 18.01.2016 до Запорізької обласної ради щодо надання інформації та копії документів що стосуються спірного рішення. При цьому підставою для звернення до Запорізької обласної ради стали результати моніторингу мережі Інтернет, де були розміщені численні публікації з приводу порушень Запорізькою обласною радою чинного законодавства під час продажу нерухомості, яка знаходилась у оперативному управлінні КЗ «Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представники відповідача та третьої особи - приватного підприємства «Курорти Приазовя» проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідач зазначає, що судом першої інстанції вірно застосована дата початку перебігу шестимісячного строку для звернення до суду - 27.08.2015, оскільки саме дата, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в певну дату, є моментом виникнення підстав для звернення до суду суб'єкта владних повноважень. І оскільки прокурор в процесі виступає в якості позивача, то в даному випадку ця дата є єдиною для прокурора і як для суб'єкта владних повноважень, і як для особи, яка дізналася про порушення повних прав, свобод і інтересів (в даному, як зазначив прокурор, інтересів держави).

Представник третьої особи - Комунального закладу «Запорізький обласний дитячий протиберкульозний санаторій» Запорізької обласної ради в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання означена особа повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Предметом спору є правомірність п. 1 рішення Запорізької обласної ради № 46 від 27.08.2015 «Про відчуження майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області».

Звертаючись до суду 11.07.2016, прокурор послався на те, що про прийняття оскаржуваного рішення стало відомо з інформації наданої Запорізькою обласною радою від 21.01.2016 №0233/01-17, яку отримано позивачем 25.01.2016.

За правилами ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За правилами ч.4 ст.23 Закону №1697-VII у разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Частиною 6 статті 23 Закону №1697-VII встановлено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, в тому числі, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до ч.7 ст.24 цього Закону № 1697-VII, якою визначені особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді, повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

З огляду на вказані норми, питання щодо строку звернення прокурора до суду слід вирішувати за правилами ч.2 ст.99 КАС України.

Згідно приписів ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

При цьому відповідно до ч. 3 ст.155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Виходячи з фактичних обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущений законодавчо встановлений строк звернення до адміністративного суду, при цьому не наведено обґрунтованих поважних причин пропуску строку звернення до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування п.1 рішення відповідача №46 від 27.08.2015.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, прокурор Запорізької області Шацький О.Л. був присутній на засіданні Запорізької обласної ради шостого скликання (сорок шоста сесія) під час прийняття спірного рішення, що підтверджується Протоколом № 46 засідання Запорізької обласної ради шостого скликання (сорок шоста сесія) від 27.08.2015 (т. 1 а.с..98), стенографічним звітом сорок шостої сесії Запорізької облради шостого скликання (т.1 а. с. 198-201).

Жодні докази, які б свідчили про недостовірність даних вказаного протоколу та стенографічного звіту в частині присутності на засіданні обласної ради прокурора Запорізької області та інформування ним про стан законності в Запорізькій області, заходи щодо її зміцнення та результати прокурорської діяльності у І півріччі 2015 року, позивачем не подані, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Отже, в день прийняття спірного рішення прокурор Запорізької області був присутній на засіданні, що свідчить про обізнаність прокурора відносно обговорення та прийняття рішення Запорізької обласної ради № 46 від 27.08.2015 в частині відчуження шляхом продажу на конкурентних засадах через біржу або аукціон нерухомого майна, розташованого за адресою: м.Бердянськ, вул.Макарова, 7а, та закріпленого на праві оперативного управління за КП "Запорізький обласний дитячий протитуберкульозний санаторій" Запорізької облради, і, відповідно, про обізнаність прокурора стосовно можливих наслідків даного рішення вибуття нерухомого майна зі спільної власності територіальної громади міста Бердянська Запорізької області, про необхідність захисту інтересів якої заявляє прокурор.

Тобто прокурор дізнався про рішення, яке, на його думку порушує інтереси територіальної громади міста Бердянська Запорізької області ще 27.08.2015. І тому, саме з цією датою пов'язаний момент виникнення у прокурора підстав для звернення до адміністративного суду за захистом інтересів держави.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України, і відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, є обґрунтованим.

Водночас колегія суддів зазначає, що не можуть бути підставою для висновку про пропущення позивачем строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України, обставини щодо направлення 01.09.2015 спірного рішення на адресу прокуратури Запорізької області засобами поштового звязку та щодо розміщення його на сайті Запорізької обласної ради.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів направлення 01.09.2015 рішення обласної ради від 27.08.2015 № 46 на адресу прокуратури Запорізької області відповідачем поданий реєстр на відправку кореспонденції (т.2, а. с.8).

Проте, вказаний реєстр на відправку кореспонденції не є належним доказом направлення вказаного вище рішення позивачу, оскільки не містить даних щодо прийняття кореспонденції до відправки відповідним органом поштового звязку або інформації щодо її отримання представником прокуратури Запорізької області особисто.

З приводу факту розміщення спірного рішення на сайті Запорізької обласної ради, з якого, як зазначає суд першої інстанції, прокурор міг дізнатись про наявність рішення, що порушує законні інтереси територіальної громади міста Бердянська Запорізької області, апеляційний суд зазначає, що «можливість» дізнатись про певні обставини, які свідчать про порушення прав, свобод чи інтересів, не передбачена в абз.1 ч.2 ст.99 КАС України як підстава для висновку про настання моменту, з якого починається відлік шестимісячного строку звернення до суду суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального справа, прийняв обґрунтоване рішення про залишення позовної заяви без розгляду.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у справі № 808/2130/16 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко