Справа № 461/4511/16-а, 2а-461/437/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 р. Справа № 876/5718/16
Львівський апеляційний адміністративний суду у складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М.,Улицького В. З.

за участю секретаря Бедрій Х. П.

представника позивача Стельмащук Д. М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу апеляційну скаргу Львівського обласного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву "Львівоблагропромбуд" на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі № 461/4511/16-а, 2а-461/437/16 за позовом Львівського обласного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву "Львівоблагропромбуд" до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №546 від 8 липня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Варшавській-вул. Сосновій в м. Львові».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року відмовлено у відкритті адміністративного провадження.

Зазначену ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що оскаржене рішення є актом індивідуальної дії, а відтак має розглядатись адміністративними судами.

Позивач та його представник в судовому засіданні надали пояснення. Просили апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач явку свого представника не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що не перешкоджає слухати справу в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №546 від 8 липня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Варшавській-вул. Сосновій в м. Львові».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року відмовлено у відкритті адміністративного провадження.

Як підставу відмови зазначено, що справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з положень частини 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»(з відповідними змінами), питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). З цією метою господарським судам слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

Відповідно до пункту 1.2. вищевказаної постанови, Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності. У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати таке.

Згідно з підпунктом 1.2.1. постанови, виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 148 Господарського кодексу України (далі - ГК України), земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Відповідно до підпункту 1.2.2. постанови, з положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Водночас проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати на помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що, в свою чергу, призвело до прийняття помилкового рішення у справі.

Так, відповідно до матеріалів справи предметом адміністративного позову є визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №546 від 8 липня 2016 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Варшавській-вул. Сосновій в м. Львові».

Вказане рішення прийняте на виконання повноважень міської ради в сфері містобудування та архітектурно-будівельного контролю, а не управління земельною ділянкою як її власник.

Зважаючи на наведені вище законодавчі положення та на той факт, що оспорюване рішення відповідача є актом індивідуальної дії, прийнятим відповідачем на виконання управлінських функцій, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність розгляду позову в порядку адміністративного провадження.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права, що і призвело до неправильного вирішення справи по суті вимог, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 199 КАС України.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівського обласного міжгосподарського об'єднання по агропромисловому будівництву "Львівоблагропромбуд" задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі № 461/4511/16-а, 2а-461/437/16 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2016 року