Справа № 2-а-9886/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9886/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну праву за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іоростенському районі про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що їжа перебуває на пенсії, має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, постійно »оживає в с. Корма, Коростенського району, віднесеному до зони посиленого радіоекологічного Ьнтролю, а тому відповідно до 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист Іомадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, тому має Ізаво на підвищення до пенсії. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без Істосування кратності до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердій сумі, ітановленої Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № ¦6»/ тому вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління пенсійного фонду України ІКоростенському районі 19080,80 грн. недовиплачених коштів, передбачених ст. 39 вказаного Закону в період з 01.01.2007 року по 01.01.2010 року.

Відповідач позов не визнав.

І Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи . ідповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ¦аслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання підвищення до пенсії як особа, що иацювала на території гарантованого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних ¦ат.

Проте в спірний період часу ця доплата виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, ¦значеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні ¦плати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до ¦німальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, ввязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ¦твердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками Ьджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та ¦діяльного захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, іг.ч. і передбачених ст. 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ¦ірнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться Внтрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту Вселення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем Вєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Органи, які виплачують пенсію провадять видатки, повязані з наданням пільг щодо пенсійного іезпечення згідно із Законом України № 796 - XII (пенсій на пільгових умовах за віком і стажем боти, пенсії по інвалідності та в звязку з втратою годувальника, додаткові пенсії, щомісячні мпенсації за втрату годувальника, підвищені пенсії і допомога) в силу п. 24 «Порядку використання штів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та дального захисту населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 20.06.2000 року № 1.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем по справі. В іушення вимог ст. 71 КАС України останнє не довело належними доказами факти відсутності іансування та видатків Державного Бюджету України, що направляються органам Пенсійного фонду раїни для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст. 37, 39, 51 Закону 796 - XII. Згідно вказаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи діяльності покладено на відповідачів, якщо вони заперечують проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України, на яку посилається відповідач, в частині встановлення обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

Порушення строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позовні вимоги за період з 29.03.2009 року по 01.01.2010 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобовязує управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст. 39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94,99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в Коростенському районі щодо не нарахування та не виплати позивачу підвищення до пенсії - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Коростенському районі перерахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 29.03.2009 року по 01.01.2010 року.

В решті позовних вимог відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя