Справа № 810/3067/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 листопада 2016 року м.Київ 810/3067/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання: Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Молода О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Згурівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття

про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до Згурівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, в якому просить суд зобов'язати Згурівський районний центр зайнятості - робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття:

- поновити її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 з подальшим припиненням реєстрації з 01.10.2015 на підставі п. 1 ч 1. ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000 року та абз. 1 пп. 1 п. 1. ч 37 "Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 198" про що внести відповідні відомості до її трудової книжки;

- виплатити їй недоотриману допомогу по безробіттю за період з 26.03.2016 по 01.10.2015, нарахування якої здійснити у відповідності та в розмірі визначеному п. 1. ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну вимогу щодо поновлення ОСОБА_3 на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 та просив суд цю вимогу задовольнити. Представник позивача також пояснив суду, що підставою для припинення реєстрації ОСОБА_3 в статусі безробітної та відповідно порушення її законних прав та інтересів був наказ № НТ150424 від 24.04.2015. В подальшому, цей наказ, зокрема, в частині припинення реєстрації ОСОБА_3 як безробітної було визнано протиправним та скасовано на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду у справі № 810/4853/15. З огляду на зазначене, представник позивача вважає, що порушені права позивача повинні бути відновлені шляхом поновлення ОСОБА_3 в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про припинення реєстрації ОСОБА_3 на обліку в статусі безробітної з 01.10.2015 на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-ІІІ від 02.03.2000 та абзацу 1 підпункту 1 пункту 1 частини 37 " Порядку реєстрації перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2013 № 198 та внесення відповідних відомостей до її трудової книжки, а також виплати ОСОБА_3 недоотриману допомогу по безробіттю за період з 26.03.2015 по 01.10.2015.

На підставі вказаних пояснень представника позивача та наявних у справі доказів, судом встановлено, що про порушення своїх прав позивачу було відомо з моменту прийняття наказу № НТ150424 від 24.04.2015. Тобто, вважаючи вказаний наказ протиправним та звертаючись до суду в жовтні 2015 року з вимогою про його скасування позивач повинна була б передбачити, що в разі задоволення її позовних вимог вона матиме можливість відновити свої порушенні права, зокрема, шляхом поновлення на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015. Водночас, такої позовної вимоги позивач, звертаючись до суду в жовтні 2015 року не заявляла.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач також не була позбавлена можливості звернутись до суду з вимогою про поновлення її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 під час розгляду адміністративної справи № 810/4853/15, або одразу після прийняття судом рішення у цій справі.

Разом з цим, на запитання суду, чому позивач не зверталась за судовим захистом з вимогою про поновлення її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 в межах встановленого законодавством шестимісячного терміну (який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів), представник позивача пояснив суду, що ОСОБА_3 вважала, що її права будуть відновлені автоматично після скасування протиправного наказу. Проте, оскільки, після набрання рішенням суду у справі № 810/4853/15 законної сили та до теперішнього часу позивач не була поновлена Згурівським районним центром зайнятості на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015, ОСОБА_3 вирішила звернутись до суду про зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії щодо відновлення її порушених прав.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягала на тому, що вимога про поновлення ОСОБА_3 на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 є похідною від тих, що були предметом розгляду в адміністративній справі № 810/4853/15, у зв'язку з чим, не підлягає розгляду відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду з таких підстав.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи "Девеер проти Бельгії" рішення від 27.02.1980, "Голдер проти Сполученого Королівства" рішення від 21.02.1975).

В силу положень частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців, у даній категорії справ, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як встановлено судом, та не заперечується представником позивача, про порушення свого права, а саме: припинення її реєстрації як безробітної, а також можливість відновлення порушеного права шляхом поновлення її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 ОСОБА_3 було відомо з моменту прийняття наказу № НТ150424 від 24.04.2015.

Таким чином, відповідно до вказаних вище норм законодавства, саме з цієї дати - 24.04.2015 необхідно обчислювати строк на право звернення позивача до суду за захистом своїх прав, зокрема поновлення її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015. Проте, з вказаною позовною вимогою позивач звернулась до суду лише в вересні 2016 року, тобто після закінчення строків, установлених законом.

Враховуючи міжнародні та національні стандарти доступу до правосуддя, судом було запропоновано позивачу надати суду пояснення щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Проте, доводи представника позивача про те, що ОСОБА_3 вважала, що вона буде поновлена автоматично в статусі безробітної після скасування відповідного наказу не є поважною причиною пропуску визначеного законодавством строку на право звернення до суду за захистом своїх прав.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наявних у справі матеріалів, а також того, чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду. При цьому, суд звертає увагу, що представник позивача, жодних доказів та доводів з приводу поважності причин пропуску строку за звернення до суду під час судового розгляду справи - не надав, що підтверджується також даними журналу судового засідання від 09.11.2016.

Отже, за наведених обставин, суд дійшов висновку, що з позовною вимогою про поновлення її на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015 ОСОБА_3 звернулась до суду після закінчення строків, установлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи те, що позивачем не наведено обставин, які є об'єктивно непереборними для своєчасного звернення до суду та підстав для визнання причин пропуску шестимісячного строку (встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України) звернення до суду поважними судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_3 до Згурівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_3 на обліку в статусі безробітної у період з 31.12.2014 по 01.10.2015, - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні, або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14 листопада 2016 року.