Справа № 816/1458/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1458/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кукури Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб-підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ", про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2016 року ОСОБА_3 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_3) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб-підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради (протокольною ухвалою суду виправлено з Управління державної реєстрації Виконавчого комітету Відділ державної реєстрації фізичних осіб - підприємців Полтавської міської ради; надалі по тексту - відповідач, Управління) про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії від 20 травня 2010 року № запису 1 009138 щодо обрання (призначення) ОСОБА_5 керівником Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що після смерті повного учасника Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" ОСОБА_4, частка останньої у статутному капіталі товариства згідно свідоцтва про спадщину перейшла ОСОБА_6 Між вказаною особою та позивачем було укладено договір купівлі-продажу 72,15 % від статутного капіталу згаданого товариства. У зв'язку з викладеним, вважає запис 1 009138 від 20 травня 2010 року щодо обрання (призначення) ОСОБА_5 керівником Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" - таким, що порушує його права та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на правомірність внесення оскаржуваного запису та безпідставність позовних вимог.

Ухвалою суду від 30 вересня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" ().

Третя особа у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. До заяви, зокрема додано договір купівлі-продажу частки статутного капіталу, свідоцтво про смерть, одноособову заяву (меморандум) командитне товариство "ОСОБА_3 і компанія", рішення повного учасника командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі", свідоцтво про право на спадщину за заповітом, довіреність.

12 березня 2016 року відповідачем прийнято рішення про відмову у проведенні державної реєстрації №342/02.02-03-06.

Позивач не погоджуючись із рішенням про відмову у проведенні державної реєстрації звернувся до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у справі № 816/395/16 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Полтавського міськрайонного управління юстиції в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та ФОП Полтавського МУЮ ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" про визнання нечинним рішення про відмову у проведенні державної реєстрації від 12 березня 2016 року №342/02.02-03-06 - відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 18 травня 2016 року /а.с. 15-21/.

10 травня 2016 року ОСОБА_3 надіслано до Міністерства юстиції України скаргу на бездіяльність суб'єкта державної реєстрації, в якій він просив скасувати реєстраційну дію від 20.05.2010 №0009138 щодо обрання (призначення) ОСОБА_5 керівником Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" ().

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 10.05.2016, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2016 за №Щ-13039, Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 10.05.2016 у зв'язку із закінченням встановленого строку для подачі скарги.

На підставі вказаного висновку Міністерством юстиції України від 08.06.2016 прийнято наказ №434/7 "Про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3", яким відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 10.05.2016 у зв'язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі № 816/989/16 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії відмовлено /а.с. 22-24/.

Вказане судове рішення набрало законної сили 02 вересня 2016 року.

Вважаючи за необхідне визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію від 20 травня 2010 року № запису 1 009138 щодо обрання (призначення) ОСОБА_5 керівником Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" , позивач звернувся до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" 15 травня 2003 року № 755-IV (далі - Закон України № 755-IV).

Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону України №755-IV державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації, нотаріус.

Державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов'язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов'язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 5) прийняття документів для державної реєстрації та здійснення державної реєстрації за принципом екстериторіальності в межах України; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

Частиною другою статті 6 Закону України №755-IV встановлено, що державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином вищевказаною нормою встановлено перелік дій, які вчиняє державний реєстратор починаючи із прийняття документів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 вказаного Закону (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Так, в ході судового розгляду судом встановлено, та позивачем не спростовувалось, що уповноваженою особою Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" 20.05.2010 були подані документи для включення відомостей про юридичну особу до ЄДР, а саме реєстраційна картка Ф.№6-включення та довіреність №9 від 19.05.2010 /а.с. 38-55/.

На підставі наданих документів державним реєстратором були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про юридичну особу Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" (, дата державної реєстрації 13.02.1996).

При цьому, відповідачем у своїх запереченням зазначено, що при даній реєстраційній дії (від 20.05.2010), до Єдиного державного реєстру, вносились лише офіційно зареєстровані відповідними державними органами відомості про юридичну особу (найменування, місцезнаходження, код ЄДРПОУ, дата державної реєстрації, керівник, учасники, їх частки та інші відомості), а не проводилася реєстраційна дія щодо призначення директором товариства ОСОБА_5, як зазначено в позовній заяві.

Відповідно до відомостей з ЄДР реєстраційна дія «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах» у зв'язку зі зміною та призначенням керівника не проводилась. Згідно даних довідки Головного управління статистики у Полтавській області №07-19/1133з від 24.10.2016, станом на 20.05.2010, на момент внесення державним реєстратором реєстраційної дії «Включення відомостей про юридичну особу», керівником Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" () значилась ОСОБА_5 /а.с.36/.

Суд звертає увагу, що вказаним листом, також, встановлено, що в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України керівником Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" значилась: з 16.02.1996 - ОСОБА_4; з 22.01.1999 і по теперішній час (дата листа - 24.10.2016) - ОСОБА_5.

Таким чином, зміна відомостей щодо керівника вказаного Товариства проведена до дати смерті ОСОБА_4 (30.12.2006) та до виникнення договірних правовідносин позивача та ОСОБА_6 з приводу купівлі-продажу частки статутного капіталу Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" (29.09.2015).

Відомості про юридичну особу - Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" () були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 20.05.2010 № запису 0009138. Станом на 20.05.2010 діяв Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", згідно якого відомості про юридичну особу, що була зареєстрована до 01.07.2004, включалися до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надавалися юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (згідно ст.17 та Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", що діяв станом на 20.05.2010).

Також, суд зауважує, що позивачу було відмовлено у державній реєстрації змін до відомостей про Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" (в частині реєстрації його як повного учасника товариства), а за результатами адміністративного та судового оскарження такої відмови - остання залишена в силі, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями судових рішень /а.с. 15-24/.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Судовим рішенням від 27 квітня 2016 року, що набрало законної сили, у справі № 816/395/16 судом встановлено: "... як слідує із установчої угоди про створення командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" повним учасником товариства є ОСОБА_4.

30 грудня 2006 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Як слідує із свідоцтва про спадщину за заповітом, ОСОБА_4 заповіла частку статутного капіталу Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші-фірма "Свагі" в розмірі 32379,30 грн., що становить 72,15% від статутного капіталу товариства ОСОБА_8.

29 вересня 2015 року між ОСОБА_9, який діє від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 72,15% частки статутного капіталу Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі".

При цьому, суд зауважує, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.04.2014 запис щодо включення ОСОБА_8 до переліку учасників Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" відсутній /а.с. 10-12/.

У витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.10.2016 запис щодо включення ОСОБА_3 до переліку учасників Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - фірма "Свагі" також відсутній /а.с. 56-59/.

З урахуванням встановлених обставин, суд зазначає про відсутність порушених прав позивача у зв'язку із внесенням реєстраційного запису від 20.05.2010 року за № 0009138, виходячи з наступного.

Приписами частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтерес.

Згідно з частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або охоронюваний законом інтерес якої порушені такою діяльністю.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, в адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог законодавства та зазначене рішення не стосуються його безпосередньо, а породжує права та обов'язки для ОСОБА_5 та Командитного товариства "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" станом на 20.05.2010 року, в той час, як позивач, як підставу, згідно якої він набув у власність частку в Командитному товаристві "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ", вказує договір купівлі-продажу частки статутного капіталу від 29 вересня 2015 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом не обґрунтовано у чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів.

Згідно з частиною другою статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім визначеного цим актом певного кола осіб), в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку, що спірна реєстраційна дія від 20 травня 2010 року № запису 1 009138 щодо внесення відомостей про юридичну особу про Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ" () до Єдиного державного реєстру, ґрунтується на вимогах Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" 15 травня 2003 року № 755-IV (в редакції чинній станом на дату дії), інших актах чинного законодавства, прийнята з урахуванням усіх обставин, які мали значення для вчинення такої реєстраційної дії та прийняття відповідного рішення. В той же час, позивач не надав доказів виникнення у нього права повного учасника третьої особи та відповідної державної реєстрації такого права та відповідно доказів на порушення такого права.

Спосіб захисту порушеного права з яким звернувся позивач не є належним та не відновить його порушених прав в межах заявлених підстав та предмету позову.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб-підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ", про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних-осіб-підприємців Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Командитне товариство "ОСОБА_4 та інші - Фірма "СВАГІ", про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський