Справа № 815/5058/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5058/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року

13год.45хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг (заборгованість) у сумі 35042, 31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що станом на 28.09.2016р. у ФОП ОСОБА_1 існує податковий борг по орендній платі за землю (земельну ділянку) з фізичних осіб на загальну суму 35042, 31 грн., який виник в результаті неповної сплати відповідачем податкових (грошових) зобов'язань, визначених самостійно згідно поданих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності). Позивач вказує, що дана заборгованість відповідача є обґрунтованою та підлягає стягненню до державного бюджету.

Відповідач заперечення на позов не надав, у судові засідання не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, судові повістки повернулись до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

21.10.2016р. від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні 14.11.2016 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.05.2007 року.

Станом на 28.09.2016 року за ФОП ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість перед бюджетом на загальну суму - 35042, 31 грн. - по орендній платі за землю (земельну ділянку) з фізичних осіб.

ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку позивача як платник окремих податків (орендна плата за землю з фізичних осіб).

Згідно даних облікових карток відповідача за 2013-2016 року податковий борг в сумі 35042, 31 грн. по орендній платі за землю (земельну ділянку) з фізичних осіб виник в результаті неповної сплати відповідачем податкових (грошових) зобов'язань, визначених ФОП ОСОБА_1 згідно поданих податкових декларацій, а саме: податкової декларації (нової звітності) з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, поданої ним 19.02.2013 року на загальну суму 6575, 15 грн.; податкової декларації (уточнюючої) з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, поданої ним 05.09.2013 року на загальну суму 11545, 03 грн.; податкової декларації (звітної) з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, поданої відповідачем 12.03.2015 року на загальну суму 14419, 74 грн.

За ФОП ОСОБА_1 рахується переплата у сумі 275, 77 грн., у зв'язку з чим загальна сума боргу складає 35042, 31 грн.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п.269.1.1 п.269.1 ст.269 означеного Кодексу платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Частиною 1 статті 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до п.п.270.1.1 п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно з пунктом 287.1 статті 287 означеного Кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Пунктом 287.6 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 95.1-95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.п.20.1.34 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як зазначено у пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Виходячи з положень п. 59.5. ст. 50 КАС України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була сформована податкова вимога форми «Ф» від 15.12.2014 №358-25, яка була отримана ФОП ОСОБА_1 15.12.2014 року особисто, що підтверджується її підписом на копії податкової вимоги у справі.

ФОП ОСОБА_1 заперечень проти позову не надала, доказів сплати узгодженої суми податкового зобов'язання суду не представила.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підтвердженими наданими доказами, обґрунтованими, відповідаючими чинному законодавству, що є підставою для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОК ПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податковий борг (заборгованість) у сумі 35042(тридцять п'ять тисяч сорок дві)грн. 31коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян