Справа № 335/9318/16-а (2-а/335/316/2016)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
"24" листопада 2016 р. справа №335/9318/16-а (2-а/335/316/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року у справі №335/9318/16-а за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 2 батальону 2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Іваніна Івана Васильовича, третя особа - Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
Позивач 19.08.2016 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Інспектора роти 2 батальону 2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Іваніна І.В., третя особа Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №177826 від 12 серпня 2016 року, винесену інспектором патрульної поліції, рядовим Іваніним І.В..
Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серія ДР №177826, яка винесена інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Іваніним Іваном Васильовичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП України.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, третя особа - Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
До суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, в яких він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов`язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.
За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АР №177826 від 12.08.2016 року, винесеної інспектором роти 2 батальону 2 Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції Іваніним І.В., 12 серпня 2016 року о 17 год. 01 хв. в м.Запоріжжя по пр.Соборний, 170-А, ОСОБА_1 наближаючись до нерегульованого переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив вимоги п.18.1 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 122 КУпАП (а.с.4).
Зазначеною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.
Не погодившись з таким рішенням інспектора, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовідносини, що розглядаються в даній справі, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».
Так, пунктом 18.1 розділу 33 Правил передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Нормою ч.1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення правил проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
У відповідності до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, в тому числі і передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем не надано, постанова таких доказів не містить.
Посилання апелянта на ту обставину, що факт вчинення позивачем правопорушення виявлено відповідачем візуально під час несення служби по охороні публічного порядку у м.Запоріжжі та здійсненні нагляду за дорожнім рухом, судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки зазначений факт повинен бути зафіксований на матеріальному носії, а тому візуальне спостереження не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Таким чином, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не додержано вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок розгляду таких справ, та не наведено доказів, на яких грунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2016 року серії ДР №177826
Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем не доведено правомірність винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серіі ДР №177826 від 12 серпня 2016 року.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.
Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року у справі №335/9318/16-а залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 06 жовтня 2016 року у справі №335/9318/16-а залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.
Головуючий суддя: І.В. Юрко
Суддя: М.М.Гімон
Суддя: С.Ю. Чумак