Справа № 642/5431/16-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р.Справа № 642/5431/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2016р. по справі № 642/5431/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - ДР №129966 від 20.08.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що вищевказаною постановою на нього було накладене адміністративне стягнення за здійснення стоянки на перехресті пров. Рогатинський та проїзд Рогатинський в м. Харкові, чим він суттєво перешкоджав руху транспортних засобів та порушив вимоги п. 15.10 «а» ПДР. Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки були порушені права на правову допомогу, наявні порушення порядку розгляду справи та взагалі немає доказів вчинення правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 серпня 2016 року інспектором роти №4 батальйону УПП м. Харків ДПП Пашечком О.В. винесено постанову ДР №129966 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., який скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною з огляду на порушення права на захист і недоведеною з огляду на наявність складу і події правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що посадова особа при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду.

Відповідач відповідно до вимог ст. 255 КУпАП виніс постанову, прийнявши рішення згідно з вимогами ст.ст. 33-35, 245-248, 251, 252, 280, 283 КУпАП, з урахуванням обставин справи.

Постанова серії ДР №129966 від 20.08.2016 року містить дату розгляду, найменування посадової особи, відомості про порушника, встановлені обставини, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність, рішення, прийняте щодо покарання (сума штрафу), постанова підписана особою, що її винесла.

Позивач був присутній під час розгляду справи на місці вчинення правопорушення, отримав копію оскаржуваної постанови, а тому його право на захист не було порушено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не було порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова винесена відповідачем на виконання наданих йому повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи, зокрема з фотографій з місця вчинення правопорушення, дійсно вбачається, що ОСОБА_1 здійснив порушення правил стоянки, що створює перешкоди дорожньому руху, тобто порушив п. 15.10. «а» Правил дорожнього руху України, де чітко визначено, що стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача законні та обґрунтовані, а постанова про накладення адміністративного стягнення від 20.08.2016 року ДР №129966 відносно ОСОБА_1 є такою, що винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність дій та рішень.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2016р. по справі № 642/5431/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 28.11.2016 р.