Справа № 808/2764/16
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Справа № 808/2764/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2016 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач, Мелітопольська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) про скасування податкового повідомлення рішення від 30.05.2016 №.

Ухвалою суду від 22.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/2764/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 06.10.2016.

Ухвалою суду від 06.10.2016 провадження у справі зупинене за клопотанням відповідача до 14.11.2016 у звязку з неявкою позивача.

14.11.2016 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 14.11.2016 розгляд справи відкладався у звязку із неявкою позивача у судове засідання до 24.11.2016.

24.11.2016 позивач у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. З податковим повідомленням-рішенням № від 30.05.2016, яким нараховано суму заниженого податку на доходи фізичних осіб за 2014 рік на суму 101768,48 грн., та штрафних санкцій в розмірі 25612,12 грн., не погоджується з підстав сумнівів у їх правомірності та законності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нарахована банком, але не отримана позивачем безпосередньо, заборгованість по процентам за укладеними кредитними договорами, не може розцінюватись як дохід, що підлягає оподаткуванню, у звязку із відсутністю бази оподаткування, в розумінні норм Податкового кодексу України. Зазначає про допущенні арифметичні помилки в описовій частині акту перевірки та пропущенні строки давності для проведення перевірки. Дії відповідача по здійсненню документальної перевірки без повного зясування обставин, з припущенням арифметичних помилок, з іншими процесуальними порушеннями, суперечностям вимогам діючого законодавства України, що призвели до винесення абсолютно необґрунтованого висновку та прийняття безпідставного податкового повідомлення-рішення є, на думку позивача, протиправними та незаконними. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Проти задоволення позову заперечує з підстав, зазначених у письмових запереченнях від 05.10.2016, що містяться в матеріалах справи. Зокрема зазначає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. З твердженням позивача стосовно допущенної арифметичної помилки в акті перевірки не погоджується. Також, посилаючись на норми ст.102 Податкового кодексу України, зазначає про дотримання відповідачем строків проведення перевірки та нарахування грошових зобовязань. З урахуванням вищезазначеного просить в задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі п.п.20.1.4 пункту 20.1 ст.20, п.п.75.1.2 пункту 75.1 ст.75, п.п.78.1.1 ст. 78, ст.79 Податкового кодексу України та наказу Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 25.04.2016 №202 фахівцем відповідача проведена документальна позапланова перевірка позивача з питань повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Перевірка проводилась з 26.04.2016 по 04.05.2016.

10.05.2016 відповідачем винесено акт №828/08-32-17-02/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету позивачем за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (а.с.11-16).

Підставою проведеної перевірки став лист ПАТ «Укрсоцбанк» №11.1-186/282 від 22.07.2015., згідно якого ОСОБА_1 протягом 3 кварталу 2014 було нараховано та виплачено суму доходів з ознакою доходу «126» у вигляді анулювання заборгованості в розмірі 1470079,32 грн. (а.с. 24).

В підтвердження зазначеного ПАТ «Укрсоцбанк» було надано копії договору від 27.08.2014 про внесення змін №4 до договору кредиту №325/08-37-ВКЛ від 21.03.2008 (а.с.25-26); договору від 27.08.2014 про внесення змін №3 до договору кредиту №325/15- НКЛ від 26.02. 2007 (а.с. 27-28).

02.09.2015 Мелітопольською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ОСОБА_1 було направлено лист №4059 про надання інформації та її документального підтвердження стосовно не відображення суми доходу, отриманого в 3 кварталі 2014 році від ПАТ «Укрсоцбанк», в розмірі 1470079,32 грн. з ознакою доходу «126» - додаткове благо (а.с.29).

22.10.2015 представником позивача до Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області було надано довідку ПАТ «Укрсоцбанк» №10.1-186/96-17774 від 06.10.2015 про те, що по кредиту згідно договору кредиту №325/08/37-ВКЛ від 21.03.2008 в рахунок погашення заборгованості за 27.04.2014 було перераховано 27930,00 доларів США - 387974,90 грн.; здійснено анулювання кредитної заборгованості за договором кредиту №325/0/37-ВКЛ від 21.03.2008 на суму анульованого боргу за кредитом 11935,00 доларів США 154875, 70 грн., анульованих відсотків за кредитом 14353,39 доларів США 186258,18 грн.; згідно договору кредиту №325/15-НКЛ від 26.02.2007, укладеного з ПАТ «Укрсоцбанк», в рахунок погашення заборгованості за 27.08.2014 було перераховано суму сплаченого боргу за кредитом 83070,00 доларів США 1153923,21 грн.; здійснено анулювання кредитної заборгованості за договором кредиту №325/15-НКЛ від 26.02.2007 на суми анульованого боргу за кредитом 35590,26 доларів США 460957,72 грн., анульованих відсотків за кредитом 51618,45 доларів США 668551,53 грн. (а.с.34).

На підставі викладеного, документальною позаплановою перевіркою позивача встановлено порушення:

п.п. 49.18.4 п.49.18 ст.49, п.п.168.1.3 п.168.1 ст. 168, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік;

п.п.164.2.17 «д» п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, а саме не нараховано та не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2014 рік у сумі 101768,48 грн.

Листом № б/н від 24.05.16 позивачем надано до Мелітопольської ОДПІ заперечення до акту перевірки від 10.05.2016 №828/08-32-17-02/НОМЕР_1 (а.с.37-38).

Враховуючи, що заперечення до акту перевірки були надані ОСОБА_1 після встановленого терміну для надання заперечень, відповідач листом від 30.05.2016 №4013/Г/08-32-13-04 повідомив позивача, що заперечення розгляду не підлягають (а.с.39).

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 30.05.2016 № НОМЕР_2, згідно якого ОСОБА_1 донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 101768,46 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 25 612,12 грн. (а.с.9).

01.07.2016 позивачем до начальника ГУ ДФС України в Запорізькі області подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 № (а.с.41-42).

18.08.2016 позивачем подано заяву про повернення скарги від 01.07.2016 та залишення її без розгляду (а.с.43).

Листом №801/14/08-01-10-01-13 від 01.09.2016 скарга позивача залишена без розгляду і повернута позивачу (а.с.44).

Надаючи правову оцінку обставинам справи та спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 67 Конституції України встановлено обовязок кожного сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України обєктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (п. п. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

За змістом п. п. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, зокрема у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

За визначенням, наведеним у п. п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно- правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Слід зазначити, що ПК України не містить визначення поняття «анулювання (прощення) боргу», втім, застосовуючи аналогію права та з урахуванням юридичних наслідків, під анулюванням (прощенням) боргу в нормі п. п. «д» п. п. 164.2.17 ст. 164 ПК слід розуміти прощення боргу, передбачене положеннями статтею Цивільного кодексу України, адже відносини, що виникають між банком та його клієнтами з питань надання банківських послуг, у тому числі надання кредитів, є питаннями цивільно-правових відносин, а саме питаннями зобов'язального права, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Так, ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 605 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що «анулювання (прощення) боргу» - це припинення зобов'язання боржника перед кредитором.

Як встановлено матеріалами справи, листом ПАТ «Укрсоцбанк» №11.1-186/282 від 22.07.2015 відповідача повідомлено про нараховану та виплачену ФОП ОСОБА_1 суму доходів з ознакою доходу «126» у вигляді анулювання заборгованості в розмірі 1470079,32 грн. (а.с. 24).

В підтвердження зазначеного ПАТ «Укрсоцбанк» було надано копії:

1) договору від 27.08.2014 про внесення змін №4 до договору кредиту №325/08/37-ВКЛ від 21.03.2008 (а.с.25-26).

Згідно п.2 договору про внесення змін, заборгованість за договором кредиту складає:

- заборгованість за кредитом в сумі 39865,00 доларів США;

- заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 14353,39 доларів США.

Згідно п. 3.2 договору про внесення змін сторони домовились, що погашення кредиту в сумі 27 930 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 27.08.2014.

Згідно п. 3.3 договору про внесення змін у разі належного виконання позичальником умов, які викладені в пункті 3.2 цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту (а саме, залишкова заборгованість за кредитом в сумі 11935 доларів США 00 центів, заборгованість за процентами в сумі, зазначеній у п.п 2.2 цього договору про внесення змін та процентами, які будуть нараховані з дати укладання цього договору про внесення змін) підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається п'ятнадцятий календарний день після дати виконання позичальником умов, зазначених в п. 3.2 цього договору про внесення змін.

Шляхом укладання цього договору про внесення змін позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості.

2) Договору від 27.08.2014 про внесення змін №3 до договору кредиту №325/15- НКЛ від 26.02.2007 (а.с. 27-28).

Згідно п.2 договору про внесення змін, заборгованість за договором кредиту складає:

- заборгованість за кредитом в сумі 118660,26 доларів США,

- заборгованість по процентам за користування Кредитом в сумі 51618,45 доларів

США.

Згідно п. 3.2 договору про внесення змін сторони домовились, що погашення кредиту в сумі 83070 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 27.08.2014.

Згідно п. 3.3 договору про внесення змін у разі належного виконання позичальником умов, які викладені в пункті 3.2 цього договору про внесення змін, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту (а саме, залишкова заборгованість за кредитом в сумі 35 590 доларів США 26 центів, заборгованість за процентами в сумі, зазначеній у п.п 2.2 цього договору про внесення змін та процентами, які будуть нараховані з дати укладання цього договору про внесення змін) підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається п'ятнадцятий календарний день після дати виконання позичальником умов, зазначених в п. 3.2 цього договору про внесення змін.

Шляхом укладання цього договору про внесення змін Позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах та про свій обов'язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості.

На виконання вимог договорів про внесення змін до договорів кредиту, ОСОБА_1 платежами від 27.08.2014 та від 11.09.2014 здійснив перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами з ПАТ «Укрсоцбанк» №325/08/37-ВКЛ від 21.03.2008, №325/15-НКЛ від 26.02.2007 (а.с.34).

З вищенаведених договорів про внесення змін до договорів кредиту вбачається, що сторони погодили, що анульована (прощена) частина боргу за договорами кредиту є доходом (додатковим благом) позичальника, з якої позичальник самостійно сплачує податок з доходів фізичних осіб.

На думку позивача, анульований банком борг по процентам не може розцінюватись як дохід, що підлягає оподаткуванню в розумінні норм ПК України.

Проте суд зазначає, що матеріалами справи встановлено оподаткування доходу позивача лише з анульованої банком основної суми боргу (кредиту). З наведених підстав, суд розглядає суму анульованого основного боргу (кредиту) за укладеними кредитними договорами як дохід, отриманий платником податку як додаткове благо в розумінні п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України.

Така правова позиція підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 27.04.2016 №К/800/14115/15, від 06.04.2016 №К/800/52629/15, від 16.03.2016 №К/800/8588/15.

Щодо посилання позивача на допущену контролюючим органом арифметичну помилку суд зазначає наступне.

На стор.4 акту перевірки від 10.05.2016 зазначена сума в розмірі 460957,72грн. як гривневий еквівалент анульованого боргу за кредитом згідно договору № 325/15-НКЛ від 26.02.2007. На стор.5 вищезазначеного акту перевірки зазначено про загальну суму доходу, отриманого ОСОБА_1 як додаткове благо, в розмірі 615833,42грн., в т.ч. 469673,42грн. та частина доходу, яка перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року та підлягає оподаткуванню податком на доходи за ставкою 17%.

Відповідно до пп. 102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.

Дохід у вигляді додаткового блага, з якого необхідно було сплатити податок на доходи фізичних осіб, отриманий позивачем у 3 кварталі 2014 року, про що свідчать договір від 27.08.2014 про внесення змін №3 до договору кредиту №325/15- HKЛ від 26.02.2007р. та договір від 27.08.2014 про внесення змін №4 до договору кредиту №325/08/37-ВКЛ від 21.03.2008, а тому документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету була проведена саме за 2014 рік.

Відтак контролюючим органом дотримано строк, визначений ст. 102 ПК України для визначення суми грошового зобовязання позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 №000301304 як протиправного та незаконного є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням приписів КАС України та Закону України Про судовий збір у разі відмови у задоволенні позову, позивачу який не є субєктом владних повноважень та не звільнений від сплати судових витрат, підстави для повернення судового збору відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мелітопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 №, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Садовий