Справа № 127/24838/16-а
Суддя: Сичук М. М.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24.11.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали позовної заяви Вінницького обласного клінічного шкірно венерологічного диспансеру до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ОСОБА_1 про оскарження постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ВОКШВД з позовом до Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області в особі головного державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ОСОБА_1 про оскарження постанови державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з даним позовом, суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки поданий адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Процесуальні відносини, пов'язані з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, одночасно регулюються процесуальним законодавством різних судових юрисдикцій, зокрема, нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Положеннями ст. 18 КАС України визначена предметна підсудність адміністративних справ.

Так, частиною першою ст.18 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

2) усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

4) усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

5) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті;

6) адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПКУкраїни з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 зі змінами від 03 червня 2016 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», а саме: в п. 7 зазначеної Постанови зазначено наступне: враховуючи, що відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", частини другої статті 384 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та керуючись змістом статті 383 ЦПК України, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, виконавче провадження, у межах якого оскаржується постанова про накладення штрафу від 10.11.2016 року ВП № 52819825, відкрито на виконання виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2016 року № 127/17355/16-ц.

Враховуючи наведене, а саме те, що до суду з адміністративним позовом звернулась особа, яка є стороною оскаржуваного виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, суд вважає, що даний спір не підсудний адміністративному суду. Порядок його вирішення передбачено нормами ЦПК України, а тому позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Дана обставина згідно із п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою Вінницького обласного клінічного шкірно венерологічного диспансеру до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі головного державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці ОСОБА_1 про оскарження постанови державного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя