Справа № 806/1924/16
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2016 р. Справа № 806/1924/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

відповідача Беспалка М.М., представника відповідача Беспалка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Суб'єкта владних повноважень - співробітника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Беспалка Максима Миколайович, третя особа: Головне управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати інформацію,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) співробітника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Беспалка Максима Миколайовича в частині ненадання інформації (публічної інформації) на запит від 25 вересня 2016 року.

- зобов'язати співробітника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Беспалка Максима Миколайовича надати інформацію (публічну інформацію) на запит від 25 вересня 2016 року.

Позов обгрунтовано тим, що 25.09.2016 р. він звернувся з запитом про надання публічної інформації до співробітника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Беспалка М.М., на що відповідач відповіді не надав та по суті приховує неправомірні дії своїх підлеглих. Вважає, що дії відповідача та його бездіяльність в невиконанні вимог Законів України "Про інформацію", "Про доступ до публічної інформації" є неправомірними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідач надав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечили проти доводів апеляційної скарги. Просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25 вересня 2016 року ОСОБА_5 звернувся з запитом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, співробітника поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Беспалка М.М., в якому просив повідомити:

- чи були підлеглі у відрядженні працівники поліції ГУНП в Житомирській області 30.08.2016 р. в селі Медвин та в селищній раді Богуславського району Київської області;

- зазначити прізвища працівників поліції ГУНП в Житомирській області, які 30.08.2016 р. були в селі Медвин та в селищній раді, Богуславського району Київської області.

Заступник начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області, відповідно до резолюції, поклав забезпечення виконання запиту у встановленому порядку на ОСОБА_7

04.10.2016 р. запит ОСОБА_5 був розглянутий та йому надана відповідь за підписом заступника начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Бондара В.А. за вих. №934/105/03/18-2016.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що Беспалко М.М. не є розпорядником запитуваної інформації, оскільки за своїм статусом та колом повноважень не підпадає під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у Законі України "Про доступ до публічної інформації", а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації (ст.12 Закону).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VІ «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VІ) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Визначене поняття «суб'єкт владних повноважень» не охоплює посадових осіб і службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння органу державної влади та інших суб'єктів, зазначених у пункті 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VІ. У зв'язку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обов'язки розпорядника інформації, у тому числі обов'язки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ).

Зазначена правова позиція висловлена Пленумом Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації ."

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 звернувся з позовом до співробітника поліції ГУ НП в Житомирській області Беспалка Максима Миколайовича про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати інформацію, однак відповідач по справі за своїм статусом та колом повноважень не є розпорядником запитуваної інформації.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" листопада 2016 р.

Розруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Суб'єкт владних повноважень-співробітник поліції ГУ НП в Житомирській області Беспалко Максим Миколайович вул. Старий Бульвар, 5/37,м.Житомир,10014

4-третій особі: Головне управління Національної поліції в Житомирській області - Старий Бульвар, 5/37,Житомир,10014

5-представник позивача ОСОБА_6 АДРЕСА_2

,