Справа № 808/2554/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Справа № 808/2554/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

розглянувши в порядку письмово провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування висновку, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок №123/05/1-06-115 від 28.07.2016 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, виданого керівником Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2;

- зобовязати відповідача внести зміни до актового запису про розірвання шлюбу №525 від 18.11.1970, складеного відповідачем, де у графі національність замість «українка» вказати національність «німка»;

- зобовязати відповідача внести зміни до актового запису про шлюб №490 від 30.11.1974, складеного відповідачем, де у графі наречена замість «росіянка» вказати національність «німка»;

- зобовязати відповідача внести зміни до актового запису про розірвання шлюбу №591 від 11.08.1986, складеного відповідачем, де у графі національність замість «русская» вказати національність «немка».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не правомірно складено висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану в частині зміни національності позивача з «росіянки» на «німка». Позивач зазначила, що її матір була за національністю німкою та виховувала позивача в національних німецьких традиціях, а позивач вважає себе за національністю саме німкою. Разом з тим, у актових записах цивільного стану національність позивача зазначалась як українка та росіянка, що на думку позивача не відповідає дійсності, оскільки, на її думку, вона є за національністю німкою. У звязку із викладеним просить задовольнити позовні вимоги та внести зміни до записів акту цивільного стану щодо національності позивача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, 25.10.2016 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та додатково зазначив, що заперечень по справі не має.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб від 06.01.1968 №06, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виправлення нареченої з «росіянка» на «німка».

28 липня 2016 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено висновок №123/05/1-06-115 про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису про перший шлюб заявниці №06 від 06 січня 1968 року, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо виправлення національності нареченої з «росіянка» на «німка» за відсутністю підстав.

Позивач, не погодившись з висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану, звернулась з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що у висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану №123/05/1-06-115 від 28.07.2016 відповідачем встановлено наступні обставини, які підтверджуються матеріалами справи та не спростовувались позивачем, а саме:

згідно актового запису про народження позивача №56 від 05.02.1941, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області національність народженої відсутня, національність матері зазначена «немка» - російською мовою. Відповідні відомості зазначені у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження позивача сформованому Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за №16931585 від 28.07.2016;

згідно актового запису про розірвання першого шлюбу заявниці №525 від 18 листопада 1970 року, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області національність громадянки зазначена «українка» - українською мовою. Відповідні відомості зазначені у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання першого шлюбу заявниці сформованому Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за №16931642 від 28.07.2016;

згідно актового запису про другий шлюб заявниці №490 від 30 квітня 1974 року, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області національність нареченої зазначена «росіянка» - українською мовою. Відповідні відомості зазначені у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про другий шлюб заявниці сформованому Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за №16931678 від 28.07.2016;

згідно актового запису про розірвання другого шлюбу заявниці №591 від 11 серпня 1986 року, складеного Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області національність громадянки зазначена «русская» - російською мовою. Відповідні відомості зазначені у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання другого шлюбу заявниці сформованому Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за № 16931707 від 28.07.2016.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з того, що відповідно до частини 3 статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації, є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Частиною 4 цієї статті встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Таким законом є Закон України від 02.07.2010 № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон №2398), який визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, стаття 22 Закону №2398 регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Більш детально ці питання регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (далі Правила).

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону №2398 та пункту 2.5 Правил внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, крім іншого, за заявою особи, щодо якої складено запис.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону №2398 органами державної реєстрації актів цивільного стану, уповноваженими розглядати заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану та приймати відповідні рішення, є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів та оцінки достатності наявних підстав орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому (абзац 2 частини 1 статті 22 Закону №2398). У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість його оскарження в судовому порядку (пункт 2.12 Правил).

Абзацом 3 частини 1 статті 22 Закону №2398 та пунктом 1.15 Правил визначено право заявника оскаржити відмову органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану у судовому порядку.

Отже, обєктом спору у таких справах є відповідний актовий запис цивільного стану, а безпосереднім предметом розгляду судами адміністративної юрисдикції рішення відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у формі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Відповідно до пункту 2.6 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Пунктом 2.7 Правил передбачено, що на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, для встановлення правомірності/протиправності прийняття рішення чи вчинення дій органом державної реєстрації актів цивільного стану щодо відмови внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи адміністративний суд вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення та/або вчинення відповідних дій, передбачених частиною 1 статті 22 Закону №2398, а подані заявником документи, що були предметом розгляду органом державної реєстрації актів цивільного стану, досліджуються судом як докази у справі, а не як предмет спору.

Водночас суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених цими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, що засвідчують зміну актів цивільного стану особи, оскільки такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

З наданого до матеріалів справи висновку Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 28.07.2016, судом встановлено, що відповідач за результатами перевірки документів, дійшов висновку про неможливість внесення змін до актового запису про перший шлюб заявниці №06, складеного 06.01.1968, у звязку з відсутністю підстав для зміни національності нареченої з «росіянка» на «німка».

Суд зазначає, що обовязковою передумовою для внесення зміни до актового запису цивільного стану є документальне підтвердження про наявність у такому документі помилки, яку заявник бажає виправити.

В даному випадку, ані під час звернення до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а ні під час звернення з позовом до суду, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що позивач є за національністю німкою, а не росіянкою чи українкою, як зазначено у вищевказаних актах цивільного стану.

Достовірність обставин та достатність для цього доказів, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, не можуть бути встановлені адміністративним судом під час розгляду справи, предметом якої є рішення органу державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки це знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду.

За таких обставин, враховуючи відсутність документального підтвердження тієї обставини, що в актах цивільного стану допущено помилку щодо національності позивача, суд дійшов висновку, що позивачу було правомірно відмовлено у внесені змін до актового запису про перший шлюб заявниці №06.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач зверталась до відповідача з питання внесення змін до актового запису про перший шлюб заявниці №06, складеного 06.01.1968, проте, позовні вимоги заявлено про внесення змін до інших актових записів: про розірвання першого шлюбу №525 від 18.11.1970, про другий шлюб №490 від 30.11.1974, про розірвання другого шлюбу №591 від 11.08.1986.

Отже, актові записи, про внесення змін до яких позивач просить суд, не були предметом звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи, що питання внесення змін до актових записів позивача про розірвання першого шлюбу №525 від 18.11.1970, про другий шлюб №490 від 30.11.1974, про розірвання другого шлюбу №591 від 11.08.1986 не було предметом розгляду органу державної реєстрації актів цивільного стану, порушень прав позивача судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування висновку, зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко