Справа № 809/1523/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р. Справа № 809/1523/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2357,96 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2016 Долинська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 2 357, 96 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого статтями 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України не сплатила податок на доходи фізичних осіб, нарахований на отриманий дохід в загальному розмірі 2 357,96 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в цій же сумі, який нею не сплачено.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча, у відповідності до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається судом, про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином повідомленим. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористалася, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем 29.04.2016 подано до Долинської об'єднаної податкової інспекції декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік. Громадянкою ОСОБА_1 вказано отриманий дохід у загальному розмірі 14 290,66 гривень. Таким чином, шляхом подачі даної декларації відповідач самостійно визначила та узгодила податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 2 143, 60 гривень та суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 214, 36 гривень.

У відповідності до частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового Кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні так і іноземні доходи.

Об'єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) (підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України ).

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом (пп. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 174.2.2 підпункту 174.2 статті 172 Податкового кодексу України за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, вартість будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом (пункт 167.2 статті 167 Податкового кодексу України).

Так, пункт 174.3 статті 174 Податкового кодексу України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину. Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини, та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини.

Відповідно до пункту 179.1. статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Статтею 49 Податкового кодексу України визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до органу державної податкової служби. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Однак, в порушення вимог даної норми Кодексу відповідач у встановлений строк податкове зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим у виникла заборгованість в розмірі в сумі 2 357, 96 грн. Дана обставина підтверджується довідкою позивача від 03.11.2016 року за № 57, відповідно до якої сума заборгованості ОСОБА_1 за платежем податок з фізичних осіб становить 2357, 96 гривень.

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" за № 135-17 від 01.08.2016 року, згідно якою загальна сума податкового боргу платника податків за погодженими грошовими зобовязаннями станом на 06.08.2016 року становила 2 143, 60 гривень податку на доходи фізичних осіб та військовий збір в сумі 214, 36 гривень. Дана вимога отримана відповідачем 14.08.2016 року, про що свідчать наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, сума заборгованості, яка є не сплаченою та відповідно і підлягає до стягнення, становить 2 357, 96 гривень.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

У відповідності до підпунктів 1.1, 1.2 пункту 16 примірника 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Згідно підпункту 1.4 пункту 16 примірника 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. (підпункт 1.3 пункт 16 примірника 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який нею не сплачено та підлягає стягненню з рахунків у банках, що обслуговують відповідача та за рахунок готівки, що їй належить.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (село Максимівна, Долинський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору в розмірі 2 357 (дві тисячі триста пятдесят сім) гривень 96 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 28.11.2016 року.