Справа № 524/6993/16-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 р.Справа № 524/6993/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2016р. по справі № 524/6993/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Акулова Івана Валерійовича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серія ДР № 119793 від 30.08.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розмірі 425 грн. як незаконну.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2016р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. Апеляційну скаргу обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що судом першої інстанції помилково не враховано, що працівник поліції вправі перевірити наявність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виключно при складенні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції подало заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просило залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 30.08.2016р. поліцейським роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП Акуловим І.В. була складена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №119793, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1.ґ Правил дорожнього руху України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було допущено порушення п. 2.1.г Правил дорожнього руху України, тому до нього правомірно застосовано штраф у розмірі 425 грн. у відповідності до приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічна норма передбачена і підпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України.

Відтак, чинним законодавством встановлено безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Згідно з пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно з статтею 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України встановлено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких і поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що працівники поліції вправі здійснювати контроль за наявністю у водія поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів як при складенні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, так і при зупинці транспортного засобу за наявності для того законних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2016 року поліцейським роти №3 УПП у м. Кременчуці ДПП Акуловим І.В. відносно позивача була складена постанова, з якої вбачається, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за те, що він та не мав при собі полісу обов'язкового страхування, чим порушив вимоги п.2.1.ґ Правил дорожнього руху.

Матеріалами справи підтверджено, що на вимогу працівника поліції позивач не надав працівнику поліції поліс для перевірки.

Відтак, колегія суддів вважає, що у інспектора поліції були наявні достатні підстави для зупинення транспортного засобу, на якому рухався позивач, що в свою чергу зумовило виникнення в нього права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред'явлення полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилання апелянта на те, що працівник поліції має право вимагати пред'явити поліс лише при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв в порядку та в межах повноважень, визначених Законом та Конституцією України.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши оскаржувану постанову вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.10.2016р. по справі № 524/6993/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.