Справа № 757/45181/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Печерського районного суду м. Києві від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1) звернувся до Печерського районного суду м. Києві з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач, Управління) про:

- визнання протиправними дій та рішення Управління щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки про заробітну плату, яка видана Генеральною прокуратурою України 18.08.2016 року за №18-1160зп;

- зобов'язання Відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату, яка видана Генеральною прокуратурою України 18.08.2016 року за №18-1160зп відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 17.01.2002 року №2981-ІІІ (чинній на день призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати з урахуванням заборгованості, яка виникне на день перерахунку, без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.12.2015 року.

Постановою Печерського районного суду м. Києві від 17.10.2016 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії та рішення Управління щодо відмови Позивачу у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки про заробітну плату, яка видана Генеральною прокуратурою України 18.08.2016 року за №18-1160зп; зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про заробітну плату, яка видана Генеральною прокуратурою України 18.08.2016 року за №18-1160зп, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 17.01.2002 року №2981-ІІІ, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати з урахуванням заборгованості, яка виникне на день перерахунку, без обмеження її максимальним розміром, починаючи з дня подання заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Крім того, Управлінням заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів призначених на цю мету.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 КАС України.

При поданні апеляційної скарги Апелянтом не було дотримано вимог ч. ч. 3, 5, 6 ст.187 КАС України, а саме в апеляційній скарзі не зазначено про бажання або небажання взяти участь у судовому засіданні, до апеляційної скарги не додані належним чином оформлений документ про повноваження представника та документ про сплату судового збору

Приписами ч. 3 ст. 187 КАС України визначено, що в апеляційній скарзі зазначається, чи бажає особа взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, чи просить суд розглянути справу за її відсутності.

Зі змісту апеляційної інстанції вбачається, що Відповідачем даної вимоги ч. 3 ст. 187 КАС України виконано не було.

Крім іншого, відповідно до ч. 5 ст. 187 КАС України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження, якщо цей документ не подавався раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга підписана ОСОБА_2, однак, замість належним чином оформленого документа про повноваження даної особи представляти інтереси Управління, до апеляційної скарги додана лише жодним чином не засвідчена копія довіреності від 04.04.2016 року №57/16 (а.с. 97). При цьому, у матеріалах справи належним чином оформлений документ, який підтверджував би повноваження ОСОБА_2 як представника Відповідача, відсутній.

Крім того приписами ч. 6 ст. 187 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Відповідно до положень ст. ст. 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється з апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій і рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання останнього вчинити дії, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Зі змісту довідки Вищого адміністративного суду України, складеної за результатами аналізу практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» вбачається, що, перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складала 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Положеннями ч. 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2016 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1378,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києві складає 606,32 грн. (1378 х 0,4 х 110%).

Однак, всупереч вимог КАС України, Апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Оцінюючи клопотання Відповідача про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю коштів призначених на цю мету, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Крім того, відповідно пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, оскільки заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить доказів скрутного майнового стану особи та неможливості Відповідача забезпечити сплату судового збору у встановленому Законом розмірі, суд вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, в ухвалах від 08.09.2015 року у справі №21-5496а15, від 29.02.2016 року у справі №810/1495/15, від 01.03.2016 року у справі № 810/1674/15.

Згідно ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи, що Апелянтом не вказано про бажання або небажання особи взяти участь у судовому розгляді справи, не додані до апеляційної скарги належним чином оформлений документ про повноваження представника та документ про сплату судового збору, а заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору визнано необґрунтованим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Відповідачу строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом: зазначення про бажання або небажання взяти участь у судовому засіданні, подачі належним чином оформленого документа про наявність в ОСОБА_2 повноважень подавати та підписувати апеляційну скаргу від імені Управління та надання документу про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про звільнення або зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Печерського районного суду м. Києві від 17 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати Апелянту строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали.

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута Апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до ст.ст. 211, 212 КАС України.

Суддя А.Г. Степанюк