Справа № 335/12132/16-а
Суддя: Кравченко Л. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Кравченко Л.Ю., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

04 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 19.08.2008 року він отримує пенсію за вислугу років як працівник освіти, призначену на підставі ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії він продовжив працювати. 11 листопада 2013 року він набув право на призначення пенсії за віком. 03.04.2015 року він звернувся до відповідача за призначенням йому пенсії за віком, яка й була призначена, але при нарахуванні розміру пенсії відповідач використав показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 р. 21.10.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, однак листом від 01.11.2016 року відповідачем йому було відмовлено в цьому. Вказані дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки пенсія за віком йому призначалась вперше, відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший. З наведених підстав позивач просить суд визнати вказані дії відповідача протиправними та зобов'язати перерахувати йому пенсію за віком з 01.05.2016 р. із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, а також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., на правову допомогу в сумі 1 300 грн.

Відповідач надіслав до суду заперечення, в яких зазначив, що дії Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя відповідають чинному законодавству України. Пенсія позивачу призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Оскільки позивач отримував пенсію за вислугу років, при переході на пенсію за віком враховувалась середня заробітна плата по народному господарству України за 2007 р.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно пенсійним посвідченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2008 року отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з трудової книжкою ОСОБА_1 продовжував працювати.

21.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 01.11.2016 року УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя відмовило в цьому.

Відповідно до розпорядження УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя від 21.08.2008 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти.

03.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до розпорядження УПФУ в Вознесенівському районі м. Запоріжжя від 07.04.2015 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на загальних умовах відповідно до ЗДПС (реформа).

Тобто, відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до положень ст. 45, ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та внесених змін до нього Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи".

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз приписів статті 45 Закону №1058-ІV свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший (в даному випадку за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Суд вважає, що відповідач протиправно зменшив розмір пенсії позивачу, застосувавши показник заробітної плати за 2007 рік, оскільки позивач не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Крім того, у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше, і яка відповідно повинна бути призначена в порядку, визначеному останнім Законом.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України у постанові від 31.03.2015 року (справа № 21-612а14) висловив правову позицію про те, що показник заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Верховний Суд України у постанові від 22.12.2015 року (справа № 21-4071а15) висловив правову позицію про те, що у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з органів внутрішніх справ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Судом встановлено, що до призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач отримував пенсію за другим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення», в зв'язку з чим призначення йому пенсії за віком не є переходом на інший вид пенсії у розумінні ст. 45 ч.3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, після призначення позивачеві пенсії за вислугу років він продовжував працювати, сплачував у встановленому законодавством порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

З наведених вище підстав суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у розрахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком є протиправними.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Враховуючи, що позивач звернувся до УПФУ із заявою про призначення пенсії за віком 21.10.2016 року перерахунок пенсії повинен бути проведений не з 01.05.2016 року, а з 01.11.2016 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір 551,20 грн., який підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 87 КАС України - до витрат, пов'язаних з розглядом справи, віднесено витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України - витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року передбачено, що Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які складаються з: консультації клієнта, проведення розрахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2012-2014 роки, ознайомлення з нормативно-правовою базою та складання адміністративного позову.

Однак вказані витрати не підлягають стягненню, оскільки вони не є участю особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Керуючись ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м.Запоріжжя про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Вознесенівському районі м. Запоріжжя перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 листопада 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський Апеляційний адміністративний суд на протязі десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження адміністративному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Л.Ю.Кравченко