Справа № 200/4006/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/4006/16-а
Провадження № 2а/200/219/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 та просив визнати його дії щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2016 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху за ч.2 статті 122 КУпАП, незаконними, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 лютого 2016 року відносно нього відповідачем була складена постанова про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 158177, де вказано, що позивач 24.02.2016 року о 09-49 годині у м. Василівка Запорізької області, рухаючись на автомобілі Toyota Corolla по автодорозі Харків-Сімферополь 341 км, порушив правила проїзду перехрестя (рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу Форд Транзит д/н АР 31-19 со, який рухався по головній смузі, чим порушив п.п. 16.11 ПДД). На підставі даного правопорушення, відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача в сумі 425 грн.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 24 лютого 2016 року він рухався на автомобілі із Запоріжжя по автодорозі Харків-Сімферополь в напрямку м. Мелітополь і на 341 км автодороги був зупинений відповідачем за нібито порушення правил дорожнього руху. В цей день були дуже погані погодні умови, йшов дощ, він спускався з дуже похилої дороги, та ще й перед постом дорожньої служби він рухався не перевищуючи швидкість 25-30 км/годину, був дуже сконцентрований і не допускав порушень ПДР. Відповідач не надав будь-яких доказів стосовно його правопорушення, в тому числі фото-відеодокази не надавались. На словах відповідач надав інформацію, що правопорушення стало можливим з-за того, що в листопаді 2015 року на даному відрізку автошляху були повністю перероблені дорожні знаки, та дорога, яка була головною, стала другорядною, а другорядна головною. Будь-якого дорожнього інформування перед постом встановлено не було, дорожньої розмітки перероблено не було, дорожні знаки були встановлені таким чином, що вони не допомагали орієнтуватися в дорожній ситуації, а навпаки, ставили перепони для адекватного візуального прийняття правильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних письмових доказів, зокрема пояснень разом з фотознімками фіксації правопорушення, до суду не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серія ПС2 № 158177 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, а саме: ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1, 24.02.2016 року о 09-49 годині на автодорозі Харків-Сімферополь 341 км, порушив правила проїзду перехрестя, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу Форд Транзит д/н АР 31-19 со, який рухався по головній смузі, чим порушив п.п. 16.11 ОСОБА_4 дорожнього руху.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 425,00 гривень.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ПС2 №158177 від 24.02.2016 року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в протоколі не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України, в підтвердження або спростування доводів позивача, що на згаданому відрізку автодороги не було відповідних дорожніх знаків, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 158177 від 24.02.2016 року підлягає задоволенню.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, не можна вважати обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - задовольнити.

Визнати дії поліцейського взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 158177 від 24.02.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 3 роти дорожньо-патрульної служби управління дорожньої поліції головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 158177 від 24.02.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску