Справа № 813/7838/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 р. Справа № 876/10667/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Багрія В.М.,

участю секретаря Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, про виконання вимог припису,

ВСТАНОВИЛА :

Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 02.01.2013 року звернулась із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, про виконання вимог припису від 16.08.2012 року № 9-ф, а саме: демонтувати надбудову над квартирою № 3 в будинку № 64 по вул. Кондукторській в м. Львові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті проведеної перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва з приводу будівництва житлового будинку № 64 по вул. Кондукторській в м. Львові, виявлено порушення, які полягають у тому, що гр. ОСОБА_2 веде будівництво житлового будинку з відхиленням від проектної документації, а саме: здійснює реконструкцію квартири № 2 за рахунок надбудови над квартирою №3, яка належить гр.ОСОБА_1, згідно витягу про державну реєстрацію прав №31501386 від 30.09.2011 р. без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт, чим порушила ст.ст. 7, 9, 27 Закону України Про архітектурну діяльність , ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності . Позивачем, за наслідками перевірки, складено акт перевірки, протокол порушення та припис № 9-ф від 16.08.2012 року про приведення об'єкта у відповідність до погодженої проектної документації. Проведеною 22.11.2012 року позаплановою перевіркою ІДАБК у Львівській області встановлено, що відповідач вимоги припису № 9-ф від 16.08.2012 року не виконала, не демонтовано надбудову над квартирою № 3 в будинку № 64 по вул. Кондукторській у м. Львові.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Державна архітектурно-будівельна інспекція України просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. В своїх вимогах покликається на те, що в результаті проведеної перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері архітектури та будівництва з приводу будівництва житлового будинку № 64 по вул. Кондукторській в м. Львові, виявлено порушення, які полягають у тому, що гр. ОСОБА_2 веде будівництво житлового будинку з відхиленням від проектної документації, а саме: здійснює реконструкцію квартири № 2 за рахунок надбудови над квартирою №3, яка належить гр. ОСОБА_1, згідно витягу про державну реєстрацію прав №31501386 від 30.09.2011 р. без затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт, чим порушила ст.ст. 7, 9, 27 Закону України Про архітектурну діяльність, ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Позивачем, за наслідками перевірки, складено акт перевірки, протокол порушення та припис № 9-ф від 16.08.2012 року про приведення об'єкта у відповідність до погодженої проектної документації. Проведеною 22.11.2012 року позаплановою перевіркою ІДАБК у Львівській області встановлено, що відповідач вимоги припису № 9-ф від 16.08.2012 року не виконала, не демонтовано надбудову над квартирою № 3 в будинку № 64 по вул. Кондукторській у м. Львові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подані скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що знесення самочинного будівництва відбувається на підставі рішення суду, суд дійшов висновку, що припис Інспекції, сам по собі не є тим актом, який може бути законною підставою для примусового знесення (зокрема шляхом демонтажу) такого будівництва. Відтак, суд не може спонукати (зобов'язувати) відповідача до виконання припису, внесеного з перевищенням повноважень.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

16.08.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил об'єкта будівництва при реконструкції квартири АДРЕСА_1., результати якої викладено у акті № 130-ф та складено протокол № 18-ф від 16.08.2012 року про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідач із протоколом та актом ознайомлений, про що свідчить ним власноручно зроблений підпис ОСОБА_2, погодився з тим, що здійснює будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_1 за рахунок прибудови над квартирою № 2, без проектної документації та без права на виконання будівельних робіт.

Приписом № 9-ф від 16.08.2012 року відповідачу виставлено вимогу в 30-денний термін з дня отримання припису усунути недоліки шляхом демонтажу надбудови над квартирою № 2 в будинку № 64 по вул. Кондукторській у м. Львові, без затвердженої проектної документації, чим порушив ст. 7, 9, 27 Закону України Про архітектурну діяльність , без документу на право виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності . 23.08.2012 року позивачем винесено постанову № 1ф/286-ф про накладення на ОСОБА_2 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 6 800 грн.

22.11.2012 року ІДАБК у Львівській області складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт № 192-ф від 22.11.2012 року, яким зафіксовано невиконання відповідачем вимог припису № 9-ф від 16.08.2012 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про архітектурну діяльність в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України Про регулювання містобудівної діяльності .

Згідно з ч. 2 ст. 10 цього ж Закону державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури.

Відповідно до ст. 27 цього ж Закону замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності , цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 1 цього ж Закону проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва

Відповідно до ст. 34 цього ж Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

За приписами ст. 41 цього ж Закону державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 38 цього ж Закону у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Разом з тим, у Постанові від 11.02.2009 року Верховний Суд України зазначив, що право інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на звернення до суду визначено ч. 7 ст. 376 ЦК України, відповідно до якої у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Зазначений спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян. Справа за позовом такого суб'єкта належить до компетенції адміністративних судів.

Водночас, суд зазначає, що законом не передбачено право Інспекції звертатися до суду з позовами про спонукання до виконання приписів, зокрема і приписів про демонтаж будівель та споруд, зведених самочинно.

В судовому засіданні представник позивача визнав, що вимога зобов'язати демонтувати добудову спрямована на його повне руйнування, а тому за правовими наслідками є рівнозначною до вимоги про знесення самочинного будівництва, яка передбачена ч. 7 ст. 376 ЦК України.

Відтак, для задоволення такої вимоги слід було б встановити наявність умов, передбачених ст. 376 ЦК України, а саме: - істотне відхилення від проекту;- суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб;- істотного порушення будівельних норм і правил; - неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від її проведення.

Зазначені обставини Інспекцією під час перевірки не встановлені, в судовому засіданні не доведені. Представник третьої особи також не навів обставин та доказів , що самочинна надбудова над її квартирою завдала значної шкоди та підлягає знесенню. Водночас, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами, а не з невиконанням припису. Так, як законом передбачено, що знесення самочинного будівництва відбувається на підставі рішення суду, суд дійшов висновку, що припис Інспекції, сам по собі не є тим актом, який може бути законною підставою для примусового знесення (зокрема шляхом демонтажу) такого будівництва. Відтак, суд не може спонукати (зобов'язувати) відповідача до виконання припису, внесеного з перевищенням повноважень.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196 , 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року у справі № 813/7838/14 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_3