Справа № 2-а-9751/10
Суддя: Кондратюк А. Д.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9751/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2010 р. м. Коростень

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Кондратюк А.Д., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними, та стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти, що передбачені ст.ст.37,39,48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 34765,60 гривень за період з 01.08.2009 року по 30.09.2010 року, мотивуючи це тим, що вона являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має інвалідність 3 групи, що повязана з наслідками аварії на ЧАЕС, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Крім того, позивачка просить поновити їй строк звернення до суду з даним позовом, вказавши, що пропустила його з поважних причин, оскільки на протязі останнього року неодноразово вносились зміни до діючого законодавства, а відповідач діяв в супереч закону і обіцяв виплачувати вищевказані кошти у відповідності до вимог ЗУ "Про статус...", що й призвело до пропуску строку звернення до суду.

В заяві до суду позивачка просила справу розглядати в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу в його відсутність, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка проживає та працює в м.Коростені - зоні гарантованого добровільного відселення, являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має інвалідність 3 групи, що повязана з наслідками аварії на ЧАЕС, що стверджується копією посвідчення потерпілого від ЧАЕС, паспорта та довідки з місця роботи. Таким чином вона має право на отримання коштів в розмірах, що передбачені ст.ст.37,39,48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, у спірний період часу, ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи... (З групи) щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі 4 мінімальних заробітних плат щорічно.

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним

захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39,48 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації, тобто правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної постанови.

Відповідно до довідки №27 від 12.10.2010 року позивачка отримала 180 гривень на оздоровлення за 2009-2010 роки.

Таким чином, заборгованість за ст.ст.37,39 ЗУ "Про статус..." підлягає стягненню за період з 01.08.2009 року по 30.09.2010 року, відповідно до даних довідки щодо отримання позивачем даних виплат, відпрацьованого часу, а також на підставі наявних у справі письмових доказів.

Що стосується вимог позивача щодо поновлення строку звернення до суду, то суд вважає, що строк звернення до суду порушений з поважних причин і підлягає поновленню.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах:

- з 1.07.2009 р. - 630 грн.; - з 1.10.2009 р. - 650 грн.; - з 1.11.2009 р. - 744 гри.;

- з 1.01.2010 р. - 869 грн.; - з 1.04.2010 р. - 884 грн.; - з 1.07.2010 р. - 888 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного позивачем розрахунку, а також оскільки відповідач не оспорює розрахунок наданих позивачем сум, заборгованість перед позивачем за весь спірний період часу складає - за ст.37 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі - 29,40 грн.) - 4350,60 гривень, за ст.39 ЗУ «Про статус...» (за мінусом отриманих коштів в сумі 147 грн.) - 21753,00 гривни, та розмір недовиплачених позивачу коштів передбачених ст.48 вищевказаного закону становить за 2009- 2010 роки (за мінусом отриманих коштів в сумі - 180 грн.) - 6136,00 гривень, а всього підлягає стягненню 32239,60 гривень.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кошти, а заперечення відповідача проти позову безпідставні.

В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикпаденого та керуючись ст.ст. 6-12,102,158-163,167,254 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37,39,48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити позивачу строк звернення до суду, та визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради - неправомірними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 недовиплачені кошти, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус...» в сумі 4350,60 гривень, передбачені ст.39 ЗУ «Про статус...» в сумі 21753,00 гривни, а також недовиплачені кошти за ст.48 ЗУ «Про статус...» в розмірі 6136,00 гривень-за 2009-2010 роки, а всього 32239,60 гривень.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя