Справа № 824/844/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

824/844/16-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

24 листопада 2016 р. м. Чернівці справа № 824/844/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження заяву про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом малого приватного підприємства “Кордо” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльністю та зобов’язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

Мале приватне підприємство “Кордо” звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області щодо ненадання інформації про звіт з оцінки майна групи А державної власності єдиного майнового комплексу ДП ОКБ "Рута" по вул. Руській 248-Л в м. Чернівці та відмови у знятті цього об'єкта приватизації з торгів, у зв'язку із недостовірністю інформації про повторний продаж на аукціоні в електронні формі об'єкта державної власності групи А - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Особливе конструкторське бюро "Рута";

- зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області провести належну інвентаризацію та оцінку об'єкта приватизації державної власності групи А - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Особливе конструкторське бюро "Рута".

23.11.2016 р. позивачем подано до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу об’єкта малої приватизації будівлі державного підприємства "Особливе конструкторське бюро "Рута" за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248-Л.

В обґрунтування вказував, що реалізація будівлі державного підприємства "Особливе конструкторське бюро "Рута" за адресою м. Чернівці, вул. Руська, 248-Л на аукціоні 02.12.2016 р. завдасть значної шкоди його правам та інтересам, а тому наявні підстави для задовольнити клопотання.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання призначене на 24.11.2016 р. не з’явилися, про причини не прибуття не повідомили, явку представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно приписів ч. 3 ст. 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові клопотання про забезпечення позову.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, перевіривши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 вищевказаної статті визначено, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб’єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік форм забезпечення позову є вичерпним.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. При цьому інститут забезпечення адміністративного позову згідно ст. ст. 3, 117 КАС України повинен відповідати завданню адміністративного судочинства – забезпечувати захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових, чи службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд також зазначає, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” від 22.12.2006 р. № 9 та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України “Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ” від 06.03.2008 р. № 2, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд звертає увагу, що для вжиття заходів забезпечення позову повинні існувати реальні обставини наведені у вказаній нормі. Однак, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів та не наведено в клопотанні обставини, які б вказували на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вважає, що позивач не довів належними доказами існування визначених законодавством підстав для забезпечення адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 117, 118, 160, 165 КАС України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала, згідно ч. 3 ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’яти днів з моменту проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.К. Левицький