Справа № 522/18742/16-а
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/949/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, до УПФУ у Приморському районі м. Одеси та просить визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси №95 від 21 квітня 2016 року щодо відмови в перерахунку їй пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити їй перерахунок пенсії на підставі довідки №30 прокуратури Одеської області від 29 червня 2016 року згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, та провести відповідні виплати без обмежень граничного розміру з 01 січня 2016 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснювати перерахунок пенсії згідно ч. 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року №2663-ІІІ у розмірі 80 % заробітку у разі підвищення заробітної палати діючим працівникам прокурорсько-слідчого складу на підставі постанов Кабінету Міністрів України за умови надання довідки про складові заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії. Також позивачка просить сягнути з відповідача на її користь суму судового збору у розмірі 551, 20 грн.

При цьому позивачка посилається на те, що з 18 серпня 2003 року Управлінням ПФУ у Приморському районі м. Одеси їй була призначена пенсія за вислугою років відповідно до ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру» виходячи з максимального розмірі 80 % від чинної на той час заробітної плати. Згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 та від 09.12.2015 року №1013 відбулось збільшення посадових окладів працівників прокуратури, у зв'язку з чим позивачка 25 квітня 2016 року подала заяву про перерахунок пенсії. Однак, рішенням № 95 від 21 квітня 2016 року позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії. Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає неправомірними, тому звернулась до суду з дійсним позовом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Просила розглядати справу за відсутності представника Управління. До суду надійшли заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких зазначено, що відмова Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси у перерахунку пенсії є правомірною та повністю відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки підставою для перерахунку пенсії працівнику прокуратури можуть бути зумовлені лише внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури».

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивачки, суд дійшов до висновку що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18 серпня 2003 року року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3662-12 від 26.11.1993 року в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001 року «Про внесення змін до закону України «Про прокуратуру», які залишилися без змін станом на 21.05.2010 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно до ч. ч. 4, 13, 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин дійсно повинно проводитися, але при призначенні пенсії, а не під час її перерахунку. Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Посилання представника відповідача на те, що підставою для перерахунку пенсії працівнику прокуратури можуть бути зумовлені лише внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури» є безпідставними.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, повязані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював свою позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону, які обмежень максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру» не встановлюють.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивачки застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого розмір пенсії позивачки повинен становити 90% від суми місячного заробітку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач неправомірно провів позивачці перерахунок пенсії в розмірі 80% від суми місячного заробітку.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами КМУ від 30.09.2015 р. №763 та від 09.12.2015 р. №1013 працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Судом встановлено, що позивачка 21 квітня 2016 року звернулась до Управління ПФУ в Приморському районі м. Одеси щодо проведення перерахунку пенсії згідно з довідкою №30 від 29 червня 2016 року про заробітну плату.

Проте відповідач своїм рішенням №95 від 21 квітня 2016 року відмовив позивачці у перерахунку пенсії в зв'язку з тим, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищеперерахованими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в цій же редакції встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001р. «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру») призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На підставі ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, за вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, що діяла на момент призначення пенсії.

Зазначена правова позиція щодо застосування ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в часі повністю обґрунтовується наступними правовими нормами та нормативними актами.

У Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (п.п. 1, 3 ст. 116 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

П. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно доЗаконів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Тому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що з 01.06.2015 р. норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, що призначалися на підставі ЗУ «Про прокуратуру», втратили чинність у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення усіх видів пенсій, у тому числі і спеціальних, а відтак ОСОБА_1 на підставі чинного законодавства не має права на перерахунок пенсії, оскільки, як вже вказувалося вище, таке право було надане їй з моменту призначення пенсії і на підставі діючого на той час законодавства, а відтак не може бути обмежене чи скасоване при прийнятті нових законів чи інших нормативно-правових актів, оскільки це б суперечило ст. 22 Конституції України, яка є нормою прямої дії.

Враховуючи, що позивачка 21 квітня 2016 року звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, Управління ПФУ у Приморському районі м. Одеси повинно було керуватися ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (що діяла на час призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону України №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VІ не зазнали.

Аналогічна позиція закріплена в постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року по справі за аналогічними правовідносинами (реєстраційний номер 52717166).

Відповідно ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься також у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірною відмову відповідача та зобов'язання провести перерахунок пенсії суд вважає обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Перерахунок пенсії відповідач зобов'язаний провести на підставі документів пенсійної справи та додатково поданої довідки Прокуратури Одеської області №30 від 29 червня 2016 року про заробіток для перерахунку пенсії за правилами частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітку. Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок звернення до суду з дійсним позовом позивачка понесла додаткові витрати по оплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент винесення постанови) органи пенсійного фонду не звільняються від оплати судових витрат. Тому, суд вважає за можливе стягнути такі витрати з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь позивачки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступає стороною у справі.

Таким чином, керуючись ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 36, 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 18, 49, 51, 70, 71, 99, 100, 160-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси №95 від 21 квітня 2016 року щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки №30 прокуратури Одеської області від 29 червня 2016 року згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, та провести відповідні виплати без обмежень граничного розміру з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно ч. 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року №2663-ІІІ у розмірі 80 % заробітку у разі підвищення заробітної палати діючим працівникам прокурорсько-слідчого складу на підставі постанов Кабінету Міністрів України за умови надання довідки про складові заробітної плати без обмежень граничного розміру пенсії.

Звернути постанову суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ю.Б.Свячена