Справа № 804/20276/14
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренка Д.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом Державної податкової існпекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Ем Сервіс"
про стягнення 328 813,97 грн. заборгованості,

Обставини справи: Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Ем Сервіс" заборгованості в сумі 328 813,97 грн. з податку на додану вартість, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем не сплачуються у визначені законом строки узгоджені податкові зобовязання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2014 року суддею М.В. Дєєвим відкрито провадження в адміністративній справі.
Згідно з Розпорядження керівника апарату суду № 520д від 29.09.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з закінченням повноважень у судді Дєєва М.В., справу призначено до розгляду судді Сидоренко Д.В.
07.20.2015р. від позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2015р. поновлено провадження по справі.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином під розписку.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд , -

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Згідно з п.п. 49.18. ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;
календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Відповідно до п. 54. 1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).
Порядок оподаткування з податку на додану вартість визначений Розділом V Податкового кодексу України.
Згідно із ст. 203 цього Розділу податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно з п.п.54.3.1 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.
ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" зареєстроване Києво-Святошинською адміністрацією Київської області 16.11.1995 року.
ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" знаходиться на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області з 22.11.1995 року.
Згідно облікової картки 11.08.2014р. ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" перейшло до ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами фінансово-господарської діяльності станом на 01.12.2014 року, ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" не сплачено податкову заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 328 813,97 грн.
Відповідно до п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п.129.4 ст. 129 ПК України).
На підставі зазначеного вище, у звязку з несвоєчасною сплатою самостійно узгодженої суми податкових зобовязань відповідачу нарахована пеня в сумі 1173,02 грн.
Згідно з п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).
Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).
Таким чином, несплачена платником податків сума податкового боргу за податковими деклараціями є узгодженою з моменту отримання ним податкової вимоги.
На підставі зазначеного вище, позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про сплату боргу від № 3142-25 від 14.07.2014р.
Крім того, за відповідачем наявна сума заборгованості утворилась за наступних обставин.
Посадовими особами позивача у період з 19.05.2014р. по 23.05.2014 року було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку господарської діяльності відповідача з питань дотримання вимог податкового законодавства прив заємовідносинах з ТОВ "Альфа Київбуд" на підставі якой було складено акт від 30.05.2014р. за № 237/10-13-22-03/23576211 .
Відповідно до цього атку позивачем було зроблено висновок, що ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" порушено п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 263 054,00 грн. за січень 2014р.
Відповідно до поданих позивачем копій документів вбчається, що 26.06.2014р. на підставі вказаного атку позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1, яким збільшено розмір суми податку на додану вартість до 328 818,00грн.
Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про скасування податковго повідомлення-рішення від 26.06.2014р. № НОМЕР_1.
Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністартивному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і запечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обгрунтвоуються позовні вимоги чи запечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішеннґ у справі.
Частиною 2 ст.255 КАС України визначено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можут оспорюватися в іншій судові справі за участю тих самих сторін.
Аналогічне правило встановлено ч.1 ст.72 КАС України , а саме : обставини, встановлені судовим рішенням в адміністартивній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Отже, з урахуванням приписів статей 72 та 255 КАС України обставини, встановлені в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Ем Сервіс" про стягнення заборгованості є такими, що не потребують доказування.
Враховуючи, вищенаведене, суд дійшов висновку щодо відмови в задовленні адмінстративного позову ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області до ТОВ "ОСОБА_1 Ем Сервіс" про стягнення заборгованості.
На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
Суддя ОСОБА_2