Справа № 1101/2953/12
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1101/2953/12 У Х В А Л А
23 листопада 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Адаменко І.М.,
секретаря Одінцової Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача ВАТ «Пересувна механізована колона № 137» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,-
20 вересня 2012 року постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області, адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача ВАТ «Пересувна механізована колона № 137» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах - задоволено повністю, а саме визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області щодо обмеження ОСОБА_1 права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Визнано за ОСОБА_1 право на призначення пільгової пенсії, як працівнику зайнятому на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників і за результатами атестації робочих місць в період роботи у відкритому акціонерному товаристві Пересувна механізована колона № 137з 07.08.1981 року по 18.08.1997 рік. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області здійснити призначення та нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії, як працівнику зайнятому на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій посад і показників і за результатами атестації робочих місць з урахуванням періоду роботи у відкритому акціонерному товаристві Пересувна механізована колона № 137 з 07.08.1981 року по 18.08.1997 рік.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2013 року, апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області, залишено без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2012 року, залишено без змін.
04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, обґрунтовуючи її тим, що в постанові Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2012 року зобов»язано відповідача здійснити призначення та нарахування ОСОБА_1 пільгової пенсії, при цьому не вказано з якої дати необхідно здійснити таке призначення та вказує, що призначення пенсії повинно бути здійсненне саме з дати його звернення до ПФУ в Бобринецькому районі, тобто з 31.01.2012 року, тому вважає, що при ухваленні постанови суд вирішив питання про право та не визначив способу виконання судового рішення.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заяву підтримав та просить суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ній.
Представник управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила вказуючи на її необґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КАС України, питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Аналогічні положення закріплені в Постанові Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, де в пункті 17 також зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.
Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.
Згідно з частиною четвертою статті 168 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.
Суд зазначає, що приписи ст. 263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України Про виконавче провадження від 08.03.2011 року № 3674-VI.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що зобов'язання вчинити певні дії, покладені на відповідача судовим рішенням, є обраним способом захисту порушеного права позивача.
Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення та визначити спосіб виконання судового рішення про призначення та нарахування пенсії ОСОБА_1 пільгової пенсії, як працівнику зайнятому на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт професій посад і показників і за результатами атестації робочих місць з урахуванням періоду роботи у відкритому акціонерному товаристві «Пересувна механізована колона № 137» з 07.08.1981 року по 18.08.1997 року, вказавши в постанові суду - з дня подання заяви до Управління пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області з 31.01.2012 року.
Отже заявник просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті шляхом вирішення додаткової позовної вимоги про призначення та нарахування пенсії з 31.01.2012 року, що не було предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття постанови в адміністративній справі № 1101/2953/12.
В мотивувальній частині постанови Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2012 року вказано, що: - «судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у лютому 2012 року у зв»язку з досягненням 55-ти річного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі з заявою, в якій ставив питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах», з чого можна зробити висновок, що судом встановлена інша дата звернення заявника до УПФУ в Бобринецькому районі з питанням призначення йому пільгової пенсії, тобто лютий 2012 року, а не 31.01.2012 року.
Крім того визначення способу виконання судового рішення шляхом призначення пенсії саме з 31.01.2012 року по суті є іншою позовною вимогою, яка не була предметом розгляду в суді першої інстанції.
Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 розглянута Бобринецьким районним судом Кіровоградської області по суті і в повному об'ємі 20.09.2012 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2013 року, постанова Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20.09.2012 року, залишена без змін та судом визначено спосіб її виконання. 15.10.2013 року у вказаній справі видано виконавчий лист, а також те, що в заяві від 04.10.2016 року відсутні підстави для прийняття додаткового судового рішення, що передбачені частиною першою статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у прийнятті додаткового судового рішення з вище вказаних підстав.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 168, ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ОСОБА_1 у прийнятті додаткового рішення у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Бобринецькому районі Кіровоградської області, третя особа на стороні відповідача ВАТ «Пересувна механізована колона № 137» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та зобов»язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня одержання її копії.

Суддя І.М. Адаменко