Справа № 145/255/16-а
Суддя: Алєксєєнко В. М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/255/16-а
Провадження№ 2-адр/140/1/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2016 р. Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнко В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До суду 08.11.2016 року звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття додаткової постанови по справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. Посилається на те, що в провадженні Немирівського районного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до УПФ України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії.

В своєму позові ОСОБА_1 просив суд визнати дії управління ПФУ у Тиврівському районі в частині припинення виплати йому пенсії неправомірними; зобовязати управління Пенсійного Фонду України відновити виплату призначеної йому пенсії відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, змінено ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2010 року з 01.06.2015 року, а саме: державну пенсію не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановлених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державну пенсію підвищено на 12 відсотків та постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державну пенсію збільшену в 2,5 рази. Крім того, в судовому засіданні його представник просив постанову суду у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 26.10.2016 року його позов задоволено частково: визнано неправомірними дії УПФ України у Тиврівському районі Вінницької області щодо припинення виплати йому пенсії як інваліду ІІІ групи загального захворювання повязаного з аварією на ЧАЕС з 09.08.2015 року відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано УПФ України у Тиврівському районі Вінницької області поновити виплату йому пенсії як інваліду ІІІ групи загального захворювання повязаного з аварією на ЧАЕС з 09.08.2015 року відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, про його вимогу щодо зобовязання УПФ України відновити виплату призначеної йому пенсії відповідно до постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, зміненої ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2010 року з 01.06.2015 року, а саме: державну пенсію не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановлених ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, постанови КМУ № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державну пенсію підвищену на 12 відсотків та постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державну пенсію збільшено в 2,5 рази, взагалі не зазначено в рішенні, хоча щодо цієї вимоги сторони давали пояснення та судом досліджувались відповідні докази, зокрема постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2010 року, ухвала Вищого Адміністративного Суду України від 05.04.2012 року та рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази не ухвалено рішення, та враховуючи, що суд вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення та не вирішив питання про судові витрати, виникла потреба просити суд прийняти щодо цих питань додаткову постанову.

Представник УПФ у Тиврівському районі ОСОБА_2, який діє згідно доручення в судовому засіданні подав письмові заперечення та повідомив, що всі обставини справи були дослідженні судом при винесенні постанови від 26.10.2016 року, заявник в заяві посилається на ті самі обставини що були заявлені в адміністративному позові, які вже розглядалися судом та не були оскаржені ОСОБА_1, тому вважає, що дана заява незаконна, не підлягає розгляду та просить в її задоволенні відмовити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ч. 3 ст. 168 КАС України вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Дослідивши письмові матеріали справи та заяви, вислухавши представника УПФ у Тиврывському районі, суд вважає заяву необґрунтованою і не підлягаючою задоволенню.

Згідно ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

В судовому засіданні встановлено, що 26.10.2016 року Немирівським районним судом Вінницької області ухвалена постанова по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, позов задоволений частково, в решті позовних вимог відмовлено, судом при розгляді справи досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені позовні вимоги (заява про збільшення позовних вимог) їх формулювання знайшли своє вірне відображення в зазначеній судовій постанові, також в постанові конкретно відображено аналіз обставин справи та правового обґрунтування, проаналізовано надані та здобуті судом докази, по всім заявленим позовним вимогам надано висновок суду та в постанові суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням повного і всебічного дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, суд приходить до висновку, що заява про прийняття додаткової постанови є необґрунтованою та не містить за собою законного підґрунття, відсутні встановлені процесуальним законодавством підстави для прийняття додаткової постанови, оскільки в даному випадку судом вирішені усі позовні вимоги ОСОБА_1 які згідно вимог закону підлягали задоволенню при постановленні Немирівським районним судом Вінницької області постанови від 26.10.2016 року, яка задоволена частково, в решті позовних вимог було відмовлено, апеляційної скарги на дану постанову позивачем ОСОБА_1 подано не було, крім того, представник УПФУ у Тиврівському районі ОСОБА_2 в судовому засіданні та з своїх письмових заперечень просить відмовити в задоволенні заяви, так як ОСОБА_1 звертається із заявою про прийняття додаткової постанови з вимогами, які вже розглядалися судом та не були ним оскаржені, а тому суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Відповідно п. 17 постанови № 7 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року передбачено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України. Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обовязки осіб, які не брали участі у справі. Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішенняне визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення є невідємною складовою основного судового рішення. Додаткове судове рішення або ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового судового рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 165, 168, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про прийняття додаткової постанови.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційний адміністративного суду учерез Немирівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: