Справа № 316/1508/16-а
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1508/16-а
Провадження № 2-а/316/103/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі: Рябуха О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар, Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати протиправними дії УПФ України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови в призначені йому пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 16.02.2015 року та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 08.07.2016 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В судове засідання сторони не з'явилися.

ОСОБА_1 у позові просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 4).

Представник відповідача також надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 32) та заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 33-35).

Дослідивши матеріал справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.07.1998 року перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію по вислузі років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 28.07.2009 року позивач набув право на пенсію за віком на загальних підставах, та 08.07.2016 звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області з заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»

Але, УПФ України в м, Енергодарі Запорізької області його було фактично переведено з пенсії, призначеної у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком у відповідності до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, при нарахуванні пенсії за віком було взято показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік ( абз. 1 ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-УІ переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз приписів ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» свідчить, що за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії (в даному випадку, за вислугою років) на інший (за віком) пенсійний орган може враховувати заробітну плату за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Виходячи з вищенаведеного, положення статті 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можуть враховуватись при переведенні з одного на інший вид пенсії, які передбачені саме цим Законом.

Проте, ОСОБА_1 отримував пенсію по вислузі років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», кошти виплачувались не з коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, а у відповідності до ст. 8 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», - за рахунок Державного Бюджету України.

Тобто, даний розрахунок пенсії відповідачем проведений неправомірно, оскільки ОСОБА_1 не звертався до останнього з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій в межах одного закону, а вперше просив призначити пенсію за іншим Законом.

Таким чином, дії відповідача неправомірні, оскільки в ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсій в межах одного Закону по матеріалах пенсійної справи, що в даному випадку відсутнє, так ж мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Відповідачем ототожнені поняття: вид пенсії по закону № 1058 та різні інші пенсії за іншими законами, що підтверджується новою редакцією ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, в якій мова йде про розрахунок пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший по матеріалах пенсійної справи.

При призначенні пенсії за віком відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, а має місце призначення пенсії по іншому закону.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом України в ухвалах від 26 травня 2015 року № К/800/2756/14, від 03 червня 2015 року № К/800/15619/15 та Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

Позивачу було призначено пенсію відповідно до України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV останній звернувся вперше. Крім того, після отримання права на пенсію за вислугу років він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався у серпні 2016 року, а 07.09.2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок неправильно призначеної пенсії (а.с. 16), але листом № 64/П-1 від 21.09.2016 року йому було відмовлено в перерахунку пенсії (а.с. 17).

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 6, 9-11, 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар, Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірним дії управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 16.02.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Енергодар Запорізької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 08.07.20016 року із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постанову може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на постанову, а у разі подання апеляційної скарги - відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська