Справа № 144/1348/16-а
Суддя: Герман О. С.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/1348/16-а
провадження № 2-а/144/29/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 17 год. 15 хв. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Скалецької В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі про визнання дій і рішення суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати їх вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі про визнання дій і рішення суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язати їх вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з квітня 1976 року по листопад 1997 року він працював в прокуратурі Вінницької області на прокурорсько-слідчих посадах. Має стаж роботи на вказаних посадах понад 20 років. Згідно наказу № 768-к від 20.11.1997 був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, що була чинною на час призначення пенсії щодо прокурорів і слідчих зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років і його заяви до УПФУ у Теплицькому районі Вінницької області йому 01 12.1997 призначено пенсію довічно в розмірі 90% від суми місячного(чинного) заробітку. У червні 2013 року УПФ у Теплицькому районі у зв'язку із збільшенням посадового окладу та проведенням перерахунку пенсії йому незаконно було зменшено довічний розмір пенсії з 90% на 80% від суми місячного заробітку. Його звернення до УПФ у Теплицькому районі з цього приводу залишено без задоволення.

У зв'язку із збільшенням посадового окладу, затвердженого постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 із змінами та доповненнями внесеними Постановою КМ № 763 від 30.09.2015 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», 07 червня 2016 року позивач звернувся до УПФ України у Теплицькому районі Вінницької області із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ(в редакції, що була чинна на час призначення пенсії), до якої долучив довідку прокуратури Вінницької області від 19 травня 2016 року № 18/147, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу прокурора Теплицького району.

Однак УПФ України у Теплицькому районі Вінницької області прийняло рішення від 15.06.2016 № 117437, яке позивач отримав 28.07.2016, згідно якого позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що відповідно до п. 5 прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-V11 від 02.03.2015, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії(щомісячне грошове утримання) призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного Кодексів України та інших. Посилається, що КМ України не прийнято нормативних документів, які передбачають порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури, що обумовлено ч. 20 ст. 86 ЗУ № 1697-V11 від 14.10.2014 «Про прокуратуру» в редакції ЗУ № 76-V11 від 28.12.2014. Враховуючи зазначене з 01.06.2015 пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються, а призначені раніше не перераховуються.

Таким чином позивач вважає, що рішення відповідача неправомірне, тобто не відповідає чинному законодавству з підстав суттєвого звуження і обмеження змісту та обсягу прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури. У вказаному позові позивач ОСОБА_1 просить про наступне:

- Визнати дії та рішення УПФ України у Теплицькому районі Вінницької області від 15.06.2016 № 117437 щодо відмови - ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Віницької області № 18/147 від 19.05.2016, а також перерахунку його пенсії з 01.07.2013 в розмірі 80%, а не 90% від заробітної плати, як це було нараховано відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» - неправомірними.

- Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ(в редакції що була чинною на час призначення пенсії) в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Вінницької області № 18/147 від 19.05.2016, починаючи з 01 січня 2016 року.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти адміністративного позову в яких вказала, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років з 01 грудня 1997 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». 07 червня 2016 року позивач звернувся до УПФ України у Теплицькому районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату № 18/147 від 19 травня 2016 року. Листом від 17 червня 2016 року № 383/06-40/02 ОСОБА_1 було повідомлено про відмову в проведені перерахунку призначеної пенсії, відповідно до протоколу комісії від 15 червня 2016 року № 117437, так як 01 січня 2015 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII, у зв'язку з чим змінився порядок проведення перерахунків пенсій працівникам прокуратури. 02.03.2015 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» за № 213 де в п. 5 Прикінцевих положень зазначено, що у разі не прийняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного Кодексів України. З 01.06.2015 у зв'язку з неприйняттям Закону України, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність, тому пенсії в порядку та на умовах визначених Законом України «Про прокуратуру», не призначаються, а раніше призначені не перераховуються. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на сьогоднішній день дане питання Кабінетом Міністрів України не врегульовано.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні позовним вимогам та обґрунтуванню адміністративного позову.

Представник відповідача УПФ України у Теплицькому районі Вінницької області Скалецька В.С., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії пенсійного посвідчення НОМЕР_1, виданого 22.09.2009 року Пенсійним фондом України(а.с. 9),ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за вислугу років.

На підставі наказу № 768к від 20.11.1997 року ОСОБА_1, був звільнений з займаної посади за власним бажанням з органів прокуратури у зв'язку із виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (ст. 38 КЗпП України).

Згідно копії довідки № 18/147 від 19.05.2016 року, виданої Прокуратурою Вінницької області, ОСОБА_1, працював в органах прокуратури Вінницької області на посаді прокурора Теплицького району Вінницької області. Заробітна плата за даною посадою за період з 01.12.2015 року складає 12370,78 грн. Довідка була видана для пред'явлення в Пенсійний фонд України для перерахунку пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року (із змінами, внесеними згідно з Постанови КМ № 506 від 06.10.2014 року, № 763 від 30.09.2015 року), з урахуванням Постанови КМ № 1013 від 09.12.2015 року.

07.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Теплицькому районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням окладів робітників прокуратури, додавши довідку про заробітну плату № 18/147.

Згідно із протоколом № 117437 «Засідання комісії по вирішенню питань пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій в управлінні Пенсійного фонду України в Теплицькому районі» про відмову в перерахунку пенсії, позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії по заробітку згідно із Законом України «Про прокуратуру», оскільки умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, проте на даний час відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій відсутнє і Законом України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VІІІ від 02.03.2015 року з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а відтак пенсії з 01.06.2015 року не призначаються, а призначені раніше не перераховуються.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 12 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічно правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та 17 грудня 2013 року (справа № 21-445а13).

Законом України № 3668-VI від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, що стосуються призначення пенсій та максимального розміру пенсій.

Відповідно до чинної редакції ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до чинної редакції ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно із чинною редакцією ч. 21 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст.ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»), є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії та її максимального розміру, стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015 року, що набрала чинності з 01.12.2015 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 року.

Пунктом 3 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівника прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 17, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року № 2663-111, що діяла станом на липень 2002 року).

За таких обставин, застосовані стосовно позивача відповідачем положення Законів України суттєво погіршують права позивача на перерахунок пенсії, а тому суперечать Конституції України.

Суд наголошує, що позивачу пенсію призначено до прийняття Законів, які звужують зміст та обсяг існуючих прав позивача, тобто до внесення змін в Закон України «Про прокуратуру» та до прийняття Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, яким з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». В даному випадку ставиться питання не про призначення пенсії, а про проведення перерахунку пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу відмови в перерахунку пенсії позивачу, на Закон України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VІІІ від 02.03.2015 року та на ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яка передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, є безпідставним.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а відповідача необхідно зобов'язати провести перерахунок пенсії.

Таким чином, відповідач повинен перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки № 18/192 від 06.06.2016 року, виданої Прокуратурою Вінницької області у зв'язку із змінами розміру заробітної плати, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла станом на липень 2002 року) в розмірі 80% від розміру заробітної плати, зазначеної у вищевказаній довідці, без обмеження граничного розміру пенсії.

Стосовно посилання позивача на те, що йому 01.12.1997 була призначена пенсія у розмірі 90% від відповідного розміру заробітної плати, а згодом 01.07.2013 зменшено розмір пенсії до 80%, а тому просить визнати такі дії УПФ у Теплицькому районі неправомірними не підлягають задоволенню, так як відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивач звернувся з даною вимогою лише у жовтні 2016 року тобто через 4 роки.

Що стосується вимог позовної заяви про перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року, то суд зазначає таке.

Згідно із ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Разом з тим, спеціальним Законом, який визначав, в тому числі, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення прокурорів, станом на час призначення позивачу пенсії був Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII.

Частиною 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Суд звертає увагу, що нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суттєво звужує і обмежує зміст та обсяг прав пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким пенсія призначена до набрання чинності цими законами, адже у новій редакції вказаної статті відсутні вищенаведені положення щодо часу перерахунку призначених пенсій.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області має здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2016 року, оскільки обставини, що потягли за собою зміну розміру пенсії для позивача настали в грудні 2015 року, адже саме в грудні 2015 року було підвищено заробітну плату відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників.

З метою утвердження єдності системи судів загальної юрисдикції, яка забезпечується, в тому числі, єдністю судової практики (ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд вважає за необхідне вказати, що аналогічна судова практика щодо вирішення подібних спірних правовідносин в частині застосування строку перерахунку пенсій згідно із Законом України «Про прокуратуру» міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2016 року у справі № К/800/41001/15 та від 10 жовтня 2016 року у справі № К/800/23293/16.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що було задоволено ? позовних вимог, а тому необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору з відповідача на користь позивача(551,20/2 = 275,60).

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії та рішення УПФ у Теплицькому районі Вінницької області від 15.06.2016 № 117437 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/147 від 19.05.2016 - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ(в редакції що була чинною на час призначення пенсії) в розмірі 80% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Вінницької області № 18/147 від 19.05.2016, починаючи з 01 січня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області на користь позивача ОСОБА_1, сплачений ним судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання постанови, через Теплицький районний суд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови надруковано 15 листопада 2016 року.

Суддя