Справа № 440/990/16-а
Суддя: Мельник С. Р.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/990/16-а
Провадження № 2-а/440/45/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельник С. Р.

при секретарі Базилюк Г.З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання протиправних дій щодо проведення перерахунку пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. Адміністративний позов мотивований тим, що він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області і з 10.04.2014 р. отримував пенсію по 3 групі інвалідності. Одночасно працює на посаді редактора Буської районної газети «Воля народу». Оскільки з 01.04.2015 року йому припинено виплату пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, вважає такі дії відповідача неправомірними та звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Просить зобов»язати відповідача відновити з 01.06.2015 року виплату йому пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача -УПФУ в Буському районі Львівської області Зеліско Т.М. в письмових запереченнях покликався на наступне: ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності третьої групи загального захворювання з 10.04.2014 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».. Стаж роботи (обчислений згідно трудової книжки) становить 40 років 18 днів та згідно ст..24 Закону до наявного страхового стажу зараховано період із дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою пенсійного віку 2 роки 8 місяців 9 днів, коефіцієнт стажу-0,42667. Частиною 1 статі 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено що величина оцінки одного року страхового стаажу дорівнює 1,35 %, відповідно ко коефіцієнт стажу становить 0,57600 (0,42667 х 1,35). Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 2000 по 2014 роки становить 6222,11 грн. (2700,98 х 2,30365), де 2700,98 - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2013 рік (календарний рік, що передує року звернення за призначення пенсії), 2,30365 - коефіцієнт заробітку. Відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності залежить від групи інвалідності і призначається в наступних розмірах: інвалідам І групи - 100 відсотків пенсії за віком; : інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; : інвалідам Ш групи - 50 відсотків пенсії за віком., обчисленої відповідно статей 27і 28 цього Закону.Мінімальний розмір пенсії за віком, за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу, встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та за кожний рік понад 35 років страхового стажу, розмір пенсії збільшується на 1 відсоток від основного розміру пенсії, але не більше 1 відсотка від прожиткового мінімуму.Понаднормативний стаж роботи визначається як різниця між наявним страховим стажем та 35 роками роботи для чоловіків. Понаднормативний стаж роботи становить 7 років (42-35). Доплата за понаднормативний стаж роботи становить 66,43 грн. (949,00 х 7%).Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213 тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), працюючим пенсіонерам, пенсії яким призначені за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»,, «Про прокуратуру», «Про державну службу», «Про статус народного депутата», «Про судоустрій і статус суддів», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у період іх роботи на посадах , які дають право на пенсію за цими спеціальними законами, пенсії не виплачуються. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

За викладених підстав, а також враховуючи заяви позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних в справі доказів в порядку письмового провадження, відповідно до ст.ст.41,128 КАС України, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши надані докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав.

Сторони визнали як факт , який не потребує доведення, те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Буському районі Львівської області та отримує пенсію на підставі Закону України " про загальнообов"якове державне пенсійне стахування".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Судом встановлено, і сторонами визнаються ті обставини, що ОСОБА_1 перебує на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області і отримував пенсію за по 3 групі інвалідності. Як вбачається з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1 працює на посаді редактора Буської районної газети «Воля народу». Із заперечень та пояснень представника відповідача вбачається, що відповідно до п.12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УШ, відповідно до якої до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено наступні положення: тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи па інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 12 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» стаж роботи журналіста в державних та комунальних засобах масової інформації зараховується до стажу державної служби, а стаж державної служби зараховується до стажу роботи журналіста в державному або комунальному засобі масової інформації. Крім того, відповідно до статті 16 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального засобу масової інформації застосовуються норми, методика та порядок нарахування пенсії державному службовцю. Також, на підставі вищенаведеного слід зазначити, що станом на 01.04.2015 року, посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у звязку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-УІІІ (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України", Про Кабінет Міністрів України", Про судову експертизу", Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування", «;Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Отже, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідач не прийняв до уваги весь зміст закону, в тому числі п.5 розділу 111.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. Поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Таким чином, дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону, тому позов позивача слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, враховуючи положення ст. 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 551,20 гривень з Державного бюджету України.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 2, ст.6, ч. 1 ст. 8, 11, 17, 71, ч. 3 ст. 72, 94, ст.ст. 104, 158, 160-163, 256 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Присудити ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення, з одночасною подачею її копії до апеляційного адміністративного суду Львівської області.

Суддя С. Р. Мельник