Справа № 826/7890/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7890/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «СОЛОМ'ЯНКА-СЕРВІС» Солом'янської районної в м. Києві держаної адміністрації Хаустова Андрія Альбертовича, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «СОЛОМ'ЯНКА-СЕРВІС» Солом'янської районної в м. Києві держаної адміністрації Хаустова Андрія Альбертовича, третя особа - ОСОБА_4, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 року №29423673, на підставі якого внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про перехід до ОСОБА_4 права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 63, номер запису про право власності 14328058).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із даною постановою, Позивачем, ОСОБА_2, було подано апеляційну скаргу.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та не в повній мірі з'ясовано обставини справи, оскільки, за твердженнями скаржника ОСОБА_5 неодноразово звертався до ОСОБА_4 листи з повідомленнями про можливість повернення боргу, що свою чергу свідчить про те, що саме кредитором було прострочено прийняття боргу, тому, відповідно ОСОБА_5 був звільнений від сплати процентів, крім того, в апеляційній скарзі зазначається про внесення суми боргу у депозит нотаріуса.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ознайомившись із наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що ОСОБА_4 був поданий повний пакет документів, який необхідний для державної реєстрації за ним права власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, тому, відповідно і державним реєстратором було вчинено всі необхідні дії, що передували здійсненню державної реєстрації права власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інтонації, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25 грудня 2013 року між ОСОБА_4 (Іпотекодержатель)та ОСОБА_5 (Іпотекодавець) було укладено договір, який був підписаний у присутності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Ю.В. (АДРЕСА_2).

Відповідно з умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 639 440,00 (шістсот тридцять дев'ять тисяч чотириста сорок гривень нуль копійок) гривень, за курсом НБУ (7,9930 грн. за 1 дол. США) на день підписання цього договору становить 80 000,00 доларів США, без нарахування відсотків.

Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на договорі іпотеки.

На забезпечення виконання основного зобов'язання відповідно було укладено Договір іпотеки від 25.12.2013 року, за яким ОСОБА_5 (Іпотекодавець) передав в іпотеку ОСОБА_4 (Іпотекодержатель) належне йому на праві власної нерухоме майно, що по договору іпотеки іменується як «Предмет іпотеки», а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала ОСОБА_5 (Іпотекодавець) на підставі власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності;на квартиру, виданим 06 червня 2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення № 734-С/КІ від 08 листопада 2007 року, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності 07 червня 2002 року записано реєстрову книгу № 43060.

Право власності на нерухоме майно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2013 року згідно витягу Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 15377973, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 63, номер запису про право власності: 4048624.

Сторони оцінили Предмет іпотеки в 810900 (вісімсот десять тисяч дев'ятсот гривень нуль копійок) гривень.

Згідно Висновку до звіту про оцінку майна, зробленого ТОВ «ЕКСПЕТ-АЛЬЯНС» від 30 жовтня 2013 року ринкова вартість квартири становить 810900 (вісімдесят десять тисяч дев'ятсот гривень нуль копійок) гривень.

Згідно з Договором позики, укладеним 25 грудня 2013 року між ОСОБА_4 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 (Іпотекодавець), відповідач зобов'язувався повернути суму позики у термін до 25 січня 2014 року.

26.04.2016 року рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Хаустовим A.A. індексний № 29423673 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про перехід до ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Встановивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інтонації вважає за необхідне перейти до визначення правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи дану справу, першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, на думку колегії суддів апеляційної інстанції такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії та бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

В даному випадку спір виник між сторонами з приводу права державного реєстратора здійснювати реєстрацію права власності за , тому даний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки випливає з договірних відносин, тому підлягає розгляду в порядку ЦПК.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 року по справі №21-41а16.

В силу ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, в силу ч.2 ст.157 КАС України колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідності до п.4 ст.198 КАС України апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду м .Києва від 27 липня 2016 року скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, з огляду на те, що вказана справа не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ст.ст.157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2016 року скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «СОЛОМ'ЯНКА-СЕРВІС» Солом'янської районної в м. Києві держаної адміністрації Хаустова Андрія Альбертовича, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити, що спір, який виник між сторонами, може бути вирішений в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

(Повний текст Ухвали виготовлений 22 листопада 2016 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.