Справа № 825/1909/16
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1909/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представників позивача Цурія В.К. Сеніна С.Ю.,

представника відповідача Паншиної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ШРБУ № 82» до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2016 Приватне акціонерне товариство «ШРБУ № 82» (далі - ПАТ «ШРБУ № 82») звернулось до суду з адміністративним позовом до Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Менська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07.10.2016 № 134-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Податковий кодекс України розмежовує поняття податкового зобов'язання та грошового зобов'язання, оскільки податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, а грошове зобов'язання може включати в себе штрафні санкції та визначається у разі порушення норм податкового законодавства самостійно платником податків в порядку, передбаченому статтею 50 Податкового кодексу України, або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні. У свою чергу, суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств, нарахованих відповідачем ПАТ «ШРБУ № 82», відповідно до податкових повідомлень-рішень від 21.09.2016 №№ , , на загальну суму 180142,50 грн., сплачені позивачем 30.09.2016. Отже, нараховані контролюючим органом у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях грошові зобов'язання сплачені ПАТ «ШРБУ № 82» до моменту їх узгодження, тобто без порушення строків погашення узгоджених грошових зобов'язань, а відтак у відповідача були відсутні підстави для застосування до ПАТ «ШРБУ № 82» підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України. Крім того, зазначив, що відповідачем протиправно нараховано пеню на грошове зобов'язання ПАТ «ШРБУ № 82» по земельному податку з юридичних осіб, оскільки податкове повідомлення-рішення від 21.09.2016 № , яким визначено вищевказане грошове зобов'язання, було оскаржено ПАТ «ШРБУ № 82» до Чернігівського окружного адміністративного суду. Таким чином, податковий борг ПАТ «ШРБУ № 82» по земельному податку з юридичних осіб, на момент винесення відповідачем податкової вимоги від 07.10.2016 №134-17, був неузгодженим.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, просив у його задоволенні відмовити, оскільки відповідач в оскаржуваних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ПАТ «ШРБУ № 82» () зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.11.2016 (а.с.121-123) та перебуває, як платник податків, на обліку у Менській ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Менської ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області та ГУ ДФС у Чернігівській області, на підставі наказу від 13.07.2016 № 1000 і направлень на перевірку від 22.07.2016 №№ 1499, 1500, 1501, 1502 та від 03.08.2016 №1584, проведено з 25.07.2016 по 25.08.2016 документальну планову виїзну перевірку ПАТ «ШРБУ № 82» з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01.01.2013 по 31.03.2016.

За результатами перевірки складено акт від 01.09.2016 № 344/14/03448244, яким встановлено численні порушення ПАТ «ШРБУ № 82» вимог податкового законодавства (а.с. 13-82).

На підставі вказаного вище акту відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 21.09.2016:

1) № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 175827,50 грн., з них: за основним платежем - 140662,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 35165,50 грн.

2) № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 4315,00 грн., з них: за основним платежем - 3452,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 863,00 грн.;

3) № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб суму 84168,00 грн., з них: за основним платежем - 67334,40 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 16833,60 грн. (а.с.94-96).

30.09.2016 ПАТ «ШРБУ № 82» суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств, визначених у податкових повідомленнях - рішеннях від 21.09.2016 №№ , сплачено у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень №№ 1246, 1244, наявних у матеріалах справи (а.с. 99,100).

07.10.2016 Менською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області та ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкову вимогу форми «Ю» від 07.10.2016 №134-17, на загальну суму 120871,51 грн., у тому числі нараховано пеню у відповідності до підпункту 129.1.2. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України (а.с.97).

Вважаючи оскаржувану податкову вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У свою чергу, податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З системного аналізу вищевказаних норм ПК України вбачається, що податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні); грошове ж зобов'язання може включати в себе штрафні санкції та визначається у разі порушення норм податкового законодавства самостійно платником податків в порядку, передбаченому статтею 50 ПК України, або контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, ПК України розмежовує поняття податкового зобов'язання і грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З урахуванням вказаної різниці між грошовим та податковим зобов'язанням, у тому числі, у встановлених статтею 57 ПК України строках їх сплати, момент початку нарахування пені для таких зобов'язань визначається по-різному.

Так, пеня на грошове зобов'язання згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків починає нараховуватися з моменту закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання, вказаного в декларації або уточнюючому розрахунку або в податковому повідомленні-рішенні (саме коли наявні порушення податкового законодавства) на суму податкового боргу.

Разом з тим, пеня на податкове зобов'язання згідно з підпунктом 129.1.2 статті 129.1 статті 129 ПК України починає нараховуватися у день настання строку сплати податкового зобов'язання в податковій декларації або податковому повідомленні-рішенні (коли відсутні порушення законодавства) на вказану в них суму податку.

У свою чергу, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи пеня нараховувалась ПАТ «ШРБУ № 82» відповідачем саме на підставі підпункту 129.1.2 статті 129.1 статті 129 ПК України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, суми грошових зобов'язань, які нараховані ПАТ «ШРБУ № 82», відповідно до податкових повідомлень-рішень від 21.09.2016 №№ , , на загальну суму 180142,50 грн., сплачені позивачем 30.09.2016, що підтверджується копіями платіжних доручень №№ 1246, 1244, наявних у матеріалах справи (а.с. 99,100).

Таким чином, позивачем своєчасно сплачено грошові зобов'язання, нараховані контролюючим органом (протягом 10 днів з дня прийняття податкового повідомлення-рішення).

У свою чергу, у відповідності до пункту 111.2 статті 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

При цьому, у відповідності до підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пунтку 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені на грошове зобов'язання розпочинається з моменту закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Отже, підставою для нарахування відповідної суми пені є порушення, встановленого чинним законодавством України, строку погашення узгодженого грошового зобов'язання або строку сплати податкового зобов'язання.

Разом з тим, нараховані контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях від 21.09.2016 №№ , , суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств сплачені позивачем до моменту їх узгодження, тобто без порушення строків погашення узгоджених грошових зобов'язань, визначених статтею 57 ПК України, а тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування ПАТ «ШРБУ № 82», згідно з підпункту 129.1.2 пункт 129.1 статті 129 ПК України, пені у розмірі 29446,08 грн.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 та Вищим адміністративним судом України у постановах від 27.01.2014 (справа № К/800/17321/13), від 02.12.2015 (справа № К/800/44863/14) і в ухвалі від 20.05.2015 (справа № К/800/36940/14).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 07.10.2016 № 134-17 у частині нарахування суми пені з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1265,09 грн. та з податку на додану вартість у сумі 28180,99 грн.

У свою чергу, щодо визнання протиправною та скасування оскаржуваної вимоги у частині нарахування суми пені по земельному податку з юридичних осіб у сумі 8713,26 грн., суд зазначає наступне.

Так, представником позивача як у адміністративному позові, так у судовому засіданні зазначалось, що відповідачем протиправно нараховано пеню на грошове зобов'язання ПАТ «ШРБУ № 82» по земельному податку з юридичних осіб, оскільки податкове повідомлення-рішення від 21.09.2016 № , яким визначено вищевказане грошове зобов'язання, було оскаржено ПАТ «ШРБУ № 82» до Чернігівського окружного адміністративного суду, про що відповідача було повідомлено листом від 30.09.2016 № 584 (а.с.98).

Таким чином, на думку позивача, податковий борг ПАТ «ШРБУ № 82» по земельному податку з юридичних осіб, на момент винесення відповідачем податкової вимоги від 07.10.2016 №134-17, був неузгодженим.

Разом з тим, суд не погоджується з такою правовою позицією ПАТ «ШРБУ № 82», з огляду на наступне.

Так, як зазначалось судом раніше, пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що по завершенню вказаного 10-денного строку, якщо у податкового органу не буде відомостей (документально підтверджених) щодо сплати або оскарження визначеного грошового зобов'язання (ухвала суду про відкриття провадження у справі), то контролюючий орган зобов'язаний розпочати заходи, спрямовані на забезпечення сплати платником податків цього зобов'язання, зокрема сформувати податкову вимогу.

У свою чергу, як вбачаться з автоматизованої системи документообігу суду - Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) Чернігівського окружного адміністративного суду, ухвалу про відкриття провадження у справі № 825/1727/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Шляхове ремонтно-будівельне управління № 82» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення винесено суддею Кашпур О.В. 17.10.2016.

За таких обставин та з урахуванням того, що грошове зобов'язання ПАТ «ШРБУ № 82» по земельному податку з юридичних осіб, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 21.09.2016 № , не перебувало у стані судового оскарження (провадження в суді не було відкрито), на момент прийняття відповідачем оскаржуваної вимоги, то суд не вбачає підстав для визнання останньої протиправною та такою, що підлягає скасуванню і підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «ШРБУ № 82» у цій частині.

При цьому, судом не приймається до уваги лист ПАТ «ШРБУ № 82», яким позивач повідомив Менську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про оскарження податкового повідомлення-рішення від 21.09.2016 № до Чернігівського окружного адміністративного суду, оскільки позивачем до суду не надано жодних доказів щодо отримання вищевказаного листа відповідачем до прийняття оскаржуваної вимоги.

Разом з тим, представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував факт отримання контролюючим органом відповідного листа від ПАТ «ШРБУ № 82».

У свою чергу, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) «Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...».

Вирішуючи питання стосовно застосування частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява № 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ШРБУ № 82" підлягають задоволенню частково, то суд вважає за необхідне присудити Приватному акціонерному товариству "ШРБУ № 82" за рахунок бюджетних асигнувань Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області судовий збір у розмірі 453,28 грн.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "ШРБУ № 82" - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 07.10.2016 № 134-17 у частині нарахування суми пені з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1265 (одна тисяча двісті шістдесят п'ять) грн. 09 коп. та з податку на додану вартість у сумі 28180 (двадцять вісім тисяч сто вісімдесят) грн. 99 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області () на користь Приватного акціонерного товариства "ШРБУ № 82" () судові витрати в сумі 453 (чотириста п'ятдесят три) грн. 28 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис В.В. Падій

З оригіналом згідно

Постанова суду від 15.11.2016 законної сили не набрала.

Суддя В.В. Падій