Справа № 804/3403/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Київ К/800/2367/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Веденяпіна О.А.

Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року по справі № 804/3403/15 за позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулось до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» про стягнення заборгованості із орендної плати з юридичних осіб в сумі 33650,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.01.2014 року ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» надала за місцем розташування земельної ділянки до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік №, в якій самостійно задекларовано річну суму податкового зобовязання в розмірі 100954,00 грн., місячна плата січень-листопад складає 8412,83 грн., грудень - 8412,87 грн.

ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надано розрахунок суми боргу, відповідно до якого позивач вказує, що у товариства існує несплачена сума податкового зобовязання з орендної плати за землю за вересень грудень 2014 року на суму 33650,93 грн.

29.10.2014 року ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» подано до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, якою уточнено в бік зменшення податкове зобовязання по орендній платі за період січень-грудень 2014 року до нульового показника та визначено суму переплати податкового зобовязання по орендній платі за січень-серпень 2014 року по 8412,83 грн. кожного місяця. ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» до уточнюючої декларації було надіслано пояснення, в яких платник податків доводить до відома податковий орган причину зменшення плати за землю у вересні грудні 2014 року до нуля.

Встановлено, що подана відповідачем 29.10.2014 року уточнююча податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, не була прийнята ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 року по справі № 804/7353/15 визнано протиправною відмову ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийняти уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю за 2013 та 2014 роки ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ», постановлено вважати уточнюючі податкові декларації з орендної плати за землю за 2013 та 2014 роки такими, що подані у день їх фактичного отримання 04.11.2014 року. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 року по справі № 804/7353/15 залишена без змін.

Варто вказати, що ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області при зверненні до суду з вимогою про стягнення податкового боргу з плати за землю за вересень грудень 2014 року повинна була враховувати подання ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» уточнюючого розрахунку за 2014 рік по коригуванню показників вересня грудня 2014 року. Також, податковій інспекції слід було враховувати оскарження товариством неприйняття уточнюючого розрахунку від 29.10.2014 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік.

Встановлено, що ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як на підставу для стягнення боргу посилається на податкову вимогу № 3091-25 від 14.11.2014 року, що отримана ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» від 24.11.2014 року.

Сформована ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкова вимога № 3091-25 від 14.11.2014 року була оскаржена ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2105 року по справі № 804/19915/14 податкова вимога № 3091-25 від 14.11.2014 року визнана протиправною та скасована. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2015 року постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2105 року по справі № 804/19915/14 залишена без змін.

Відповідно до матеріалів справи, 10.09.2002 року між ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» та Дніпропетровською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,3935 га, за адресою АДРЕСА_1, для фактичного розміщення виробничої бази. Саме на підставі договору оренди ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» і сплачувалась орендна плата за землю.

Встановлено, що 30.10.2013 року між ТОВ (ПАТ) «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна з відстрочкою платежу, відповідно до якого продавець ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» передало у власність покупцю нерухоме майно загальною площею 177,3 кв.м, розташоване на земельній ділянці площею 0,3935 га, за адресою: АДРЕСА_1. Договором передбачено, що його сторони усвідомлюють, що згідно ч. 2 ст. 250 Земельного кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 14.11.2013 року між ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» та ОСОБА_3 підписано акт приймання-передачі за договором купівлі-продажу нерухомого майна.

В матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться у приватній власності ОСОБА_3, дата державної реєстрації 14.11.2013 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п. 36.1, п.36.2 ст. 36, п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податку зобов'язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подаються відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями. Податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Колегія суддів зазначає, що у відповідача існував обов'язок сплатити орендну плату за землю за період, протягом якого земельна ділянка перебувала у користуванні або власності ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ». З продажем нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці, до нового власника нерухомого майна перейшли права на земельну ділянку.

Згідно п. 288.2, п. 288.3 ст. 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Таким чином, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області нарахувала відповідачу заборгованість за вересень-грудень 2014 року, тобто за період, коли земельна ділянка не перебувала у користуванні відповідача, про що сам відповідач уточнюючою декларацією та поясненнями повідомляв податкову інспекцію.

Враховуючи, що земельна ділянка, за яку нараховано орендну плату за землю, не перебувала у користуванні ТОВ «ЖИТЛОБУДМЕХАНІЗАЦІЯ», з відповідача не слід стягувати податкову заборгованість з цієї орендної плати.

За таких обставин та з урахуванням вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі міста Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року та постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року по справі № 804/3403/15 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підпис Веденяпін О.А.
підпис Юрченко В.П.