Справа № 442/6593/16-а
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/6593/16-а
Провадження № 2-а/442/237/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій відповідача про відмову в призначенні, нарахуванні та сплаті страхових виплат, внаслідок нещасного випадку на виробництві,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Дрогобицькому районі Львівської області та просить постановити рішення, яким визнати протиправними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дрогобицькому районі у відмові призначити, нарахувати та виплачувати страхові виплати на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 04.02.2016 року про встановлення факту каліцтва у зв'язку з нещасним випадком, що стався з ним на виробництві 23.02.1972 року; зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дрогобицькому районі призначити, нарахувати та виплачувати йому страхові виплати у зв'язку з нещасним випадком, що стався з ним 23.02.1972 року на виробництві, починаючи з 04.02.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.11.2015 року він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дрогобицькому районі для призначення та виплати страхових виплат у зв'язку з втратою 60% професійної працездатності. Проте, отримав відмову у їх виплаті з тих підстав, що в нього відсутній оригінал акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а є лише його копія, яка оформлена ніби то неналежним чином. При таких обставинах, змушений був звернутись до суду із заявою про встановлення факту каліцтва у зв'язку з нещасним випадком, що стався на виробництві.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.02.2016 року встановлено факт каліцтва ОСОБА_1 у зв'язку з нещасним випадком, пов'язаним з виробництвом, що стався 23 лютого 1972 року під час роботи слюсарем будівельної групи в Дрогобицькому змішторзі. Після цього, він звернувся до відповідача із заявою про призначення та виплати йому страхових виплат у зв'язку з втратою професійної працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві на підставі рішення суду. Ні відповіді відділення виконавчої дирекції ФСНВ у Дрогобицькому районі, ні страхових виплат він не отримав. Відповідач порадив звернутись до Головного управління Держпраці у Львівській області, так як відповідно до п.23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України 30.11.2011 року №1232, якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду розслідування організовує територіальний орган Держпраці за місцем настання нещасного випадку.

На заяву від 05.04.2016 року він отримав відповідь від 14.04.2016 року №2214/1/8-09 ГУ Держпраці, з якої вбачається, що у даному випадку вже проводилось розслідування нещасного випадку, в результаті якого був складений відповідний акт.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області встановлено факт належності ОСОБА_1 копії акту №1 від 24.02.1972 року про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом 23.02.1972 року і тому немає підстав для ще одного розслідування нещасного випадку.

Тобто, ГУ Держпраці у Львівській області на відміну від відповідача керується рішенням суду, а сам відповідач просто не виконує рішення суду і безпідставно не бажає виплачувати законно належні позивачу страхові виплати у зв'язку з втратою 60% професійної працездатності.

Це змусило його звернутись до відповідача ще раз із заявою від 26.06.2016 року і знову отримав лист-відмову від 01.07.2016 року за № 157/07/01, де зазначається теж саме:

- відсутній оригінал акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, а є копія цього Акту за формою №1.

- Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (в даному випадку-копія), складений не у відповідності до діючих на час настання нещасного випадку (1972 рік), нормами, а саме порушено форму складання даного Акту, яка затверджена постановою президії ВЦСПС від 20.05.1966 р. «Об утверждении положення о расследовании и учете несчастных случав на производстве» протокол №15 п.4 (із змінами).

Тобто відповідач не зважаючи на рішення суду про встановлення факту каліцтва дав таку саму формальну відповідь, як перед рішенням суду.

Таку ж саму відповідь №22-М-05 від 25.08.2016 року надала і Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворюваньУкраїни, рекомендувавши звернутись до суду.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки цим суттєво порушено його конституційне право на соціальний захист у разі втрати працездатності, відтак він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач та його представник - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити, послалися на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Сотурчак З.Б. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Вимоги позивача вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів, згідно з ч. 2 цієї ж статті, можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що в період з 03.02.1971 року по 30.01.1993 року ОСОБА_1 працював слюсарем будівельної групи в Дрогобицькому змішторзі.

23 лютого 1972 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, а саме: при ремонті автомашини отримав травму голови.

Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, було складено Акт від 23 лютого 1972 року за формою №1 та Повідомлення про наслідки нещасного випадку до акту №1 від 24.02.1972 року на ім'я профкому організації.

Внаслідок вищевказаного нещасного випадку позивачу була призначена третя група інвалідності по причині трудового каліцтва довічно з ступенем втрати професійної працездатності 60%.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким у новій редакції викладено Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

26.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дрогобицькому районі із заявою про призначення та виплату йому страхових виплат.

Однак, йому у виплаті такої було відмовлено у зв'язку із тим, що у переліку документів, доданих до заяви, був відсутній оригінал Акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, а була тільки копія цього Акту за формою № 1 і складений він не у відповідності до діючих, на час настання нещасного випадку, нормами, а саме порушено форму складання даного Акту, яка затверджена постановою президії ВЦСПС від 20.05.1966 р. «Об утверждении положения о расследовании и учете несчастных случаев на производстве» протокол №15 п.4 (із змінами). Крім того, у копії Акту про нещасний випадок його прізвище було зазначене як «Малинівський», а у інших документах як «Малиновський», а тому позивачу було рекомендовано звернутись до суду.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів, у тому числі з позовом щодо встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.02.2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт його каліцтва у зв'язку із нещасним випадком, пов'язаним з виробництвом, що стався з ним 23.02.1972 року та встановлено факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів - копії Акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 23.02.1972р. та копії повідомлення про наслідки нещасного випадку до Акту №1 від 24.02.1972 року.

Після чого ОСОБА_1 знову звернувся до відділення Фонду про призначення йому страхової виплати.

На усні та письмові звернення до відділення, управління, виконавчої дирекції Фонду позивачу було дано роз'яснення, що згідно з пунктом 1 статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 (в редакції від 28.12.2014 року № 77-УІІІ) та відповідно до п.31 Порядку призначення перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27.04.2007 №24 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 22.06.2007 №715/13982), для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подається оригінал акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1.

Представник відповідача пояснив, що у матеріалах, що були подані позивачем до відділення, знаходиться копія акту про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 24.02.1972 №12, який ніким не підписаний, не затверджений та складений не у відповідності до діючих на час настання нещасного випадку з ОСОБА_1, норм.

Відповідно до вимог пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

У той же час, відповідно до вимог статті 22 Закону України "Про охорону праці", для встановлення факту нещасного випадку на виробництві роботодавець повинен організувати розслідування відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Процедуру проведення розслідування нещасних випадків на виробництві визначено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 (далі - Порядок).

Пунктом 23 Порядку визначено особливості розслідування нещасних випадків, факт настання яких встановлено рішенням суду.

Зокрема, в абзацах 2, 3 цього пункту зазначено, що у разі встановлення факту настання нещасного випадку на виробництві у судовому порядку утворення комісії та організація проведення розслідування такого випадку покладається на роботодавця, а у разі реорганізації підприємства, на якому стався нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником.

Якщо підприємство ліквідовано без правонаступника, зазначені обов'язки покладаються на територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку. Склад комісії із розслідування такого нещасною випадку (незалежно від ступеню тяжкості травми та її наслідків) визначено абзацом 4 пункту 23 Порядку. Облік таких нещасних випадків здійснюється місцевими держадміністраціями за місцезнаходженням підприємства.

Отже, даним пунктом Порядку визначено юридичну особу, на яку покладається обов'язок щодо проведення розслідування такого нещасного випадку, створення належних умов (надання приміщення, засобів зв'язку, оргтехніки, канцелярського приладдя, автотранспорту тощо) для роботи комісії, ведення обліку даної категорії випадків, а також вимоги до складу комісії із розслідування.

Таким чином, судом встановлено, що протиправних дій зі сторони відповідача немає. На даний час у відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дрогобицькому районі відсутні підстави для призначення та виплати ОСОБА_1 страхових виплат, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 72, 86, 158-163 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій відповідача про відмову в призначенні, нарахуванні та сплаті страхових виплат, внаслідок нещасного випадку на виробництві - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Хомик А.П.