Справа № 688/3716/16-а
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3716/16-а
№ 2-а/688/141/16
Постанова

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Козачук С.В.,

секретаря с/з - Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань у м.Шепетівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій,

встановив:

28.10.2016 року ОСОБА_3 - представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №2204-0000248 від 11.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах останнього до управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі Управління), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління щодо перерахунку ОСОБА_2 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня та зобов'язати здійснити такий перерахунок, нарахувати та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум в розмірі 4730 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, у зв'язку з цим має право на пільги, його статус прирівнюється до статусу ветеранів війни відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 року «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» у 2016 році було встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій в розмірі 920 грн., яку позивач отримав. Вважає, що виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при виплаті вищевказаної допомоги підлягає застосуванню ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою встановлено, що до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Отже, дана виплата має дорівнювати 5 мінімальним пенсіям за віком, що становить 5650 грн. Отже недоплата позивачу даної виплати становить 4730 грн., яку відповідач добровільно виплачувати не бажає.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Проте, представник позивача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність через зайнятість в іншому судовому засіданні, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, представник за довіреністю від 29.02.2016 року № 07-446 Передрійчук О.І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, подав письмове заперечення, в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що згідно п.63 Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VIІІ, розділ VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Дане положення Закону України неконституційним не визнавалось. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 02.03.2016 року №141, відповідно до п.1 ч.1 якої у 2016 році розмір разової грошової допомоги до 5 травня становить 920 гривень. Отже, сума щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу була виплачено відповідно до закону.

З'ясувавши письмові думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій, що підтверджується даними посвідчення НОМЕР_1 від 18.04.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Вказана ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була прийнята згідно підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року наведені положення визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 року відновлено редакцію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що передбачала виплату учасникам бойових дій грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Конституційний Суд України в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Згідно з положеннями п.26 розділу VI «Прикінцеві і перехідні положення» Бюджетного кодексу України в редакції Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIІІ встановлено, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» - у 2016 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення зв'язку або через установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), учасникам бойових дій у розмірі 920 грн.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року у справі набуття чинності Конституцією України зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Таким чином, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суд повинен застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

У 2016 році ОСОБА_2, як учаснику бойових дій, Управлінням соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 920 грн., тобто в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 2 березня 2016 року № 141, що підтверджується листом Управління від 07.11.2016 року № 03-2422.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 надає тлумачення положень ст.1, ч.1 ст.17, ч.3 ст.22, ст.ст. 46, 48, ч.1, 3 ст. 95, ч.2 ст. 96, пп. 2, 3, 6 ст.116 Конституції України, положень ст.6, ч. 2 ст.19, ч.2 ст. 95, ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 9 КАС України. При ухваленні даного рішення суд виходив з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язуються з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належить до повноважень Конституційного суду України, а рішення Конституційного Суду України згідно ч. 3 ст. 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Конституційним судом України не приймалось рішення про визнання неконституційними положень Закону України від 28.12.2014 року № 79-VIІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2016 рік була правомірно нарахована та виплачена позивачу у розмірі відповідно до положень Бюджетного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до положень частини 5 статті 94 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 70, 71, 158-163, 167, 186 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук