Справа № 754/7197/16-а
Суддя: Ярошенко С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/372/16
Справа №754/7197/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенка С.В.,

при секретарі - Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, посилаючись на наступне.

21.05.16 року інспектором патрульної поліції винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 КУпАП та ч. 6 ст.121 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону є безпідставною. Просить оскаржувану ним постанову скасувати.

Позивач у судовому засіданні просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.05.16 року інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122 КУпАП та ч. 6 ст.121 КУпАП посилаючись на те, що 21.05.16 року, о 18 год. 49 хв. у м. Бориспіль (аеропорт), останній здійснив зупинку в сфері дії забороняючого дорожнього знаку та на автомобілі встановлено газобалонне обладнання, яке не зареєстроване в МРЕВ ДАІ, чим порушив ПДР України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладенні позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення. Жодних доказів фото, відео, показів свідків про зупинку в сфері дії забороняючого дорожнього знаку інспектором патрульної поліції не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та показів інспектора поліції ОСОБА_2 в розумінні ст.251 КУпАП, які свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення - зупинки в сфері дії забороняючого дорожнього знаку, винність у його вчиненні, суду не надано.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення адміністративного правопорушення, в матеріалах справи такі підтвердження відсутні.

В частині адміністративного право порушення ОСОБА_1 стосовно встановлення газобалонного обладнання, яке не зареєстроване в МРЕВ ДАІ, судом встановлено наступне.

Позивач заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності та посилався на те, що законодавством України не передбачено обов'язок реєструвати ГБО в органах ДАІ та отримувати на це будь-які дозволи.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП встановлено санкції за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим і відсутня відповідальність за перевезення в багажнику окремих елементів ГБО або керування автомобілем із встановленим та незареєстрованим ГБО.

Згідно п. 30.1. «Правил дорожнього руху України», які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх у Державтоінспекції або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обовязковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Стаття 4 ЗУ «Про дорожній рух» визначає, що до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

У разі переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року суб'єкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність з переобладнання транспортних засобів, повинні мати узгоджену з відповідними уповноваженими державними органами нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання та свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Допуск до експлуатації переобладнаних транспортних засобів здійснюється лише шляхом проведення спеціальних випробувань та оформлення сертифіката на відповідність вимогам чинних в Україні правил, нормативів і стандартів.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 року затверджено «Порядок переобладнання транспортних засобів» у пункті першому якого визначено, що цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива.

Пунктом 18 цієї постанови передбачено, що перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться реєстраційно-екзаменаційним підрозділом Державтоінспекції МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388.

Згідно п. 7 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ N1388 від 7 вересня 1998 р., власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Відповідно до п. 33 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ N1388 від 7 вересня 1998 р., перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Пунктом 37 зазначеного порядку також передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни).

Документами про відповідність переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху є: для транспортних засобів, переобладнаних суб'єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року, - свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, оформлене державним підприємством «ДержавтотрансНДІпроект» або Центром безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС на відповідний вид переобладнання, що подається разом із сертифікатом відповідності (наявність необов'язкова для транспортних засобів, переобладнаних для роботи на газових паливах), виданим органом з оцінки відповідності, що визнаний та призначений в установленому порядку проводити процедуру сертифікації транспортних засобів, та актом приймання-передачі транспортного засобу за формою згідно з додатками 3, 4 і 6; для транспортних засобів, переобладнаних в індивідуальному порядку, а також транспортних засобів, переобладнаних для роботи на газових паливах, - акт технічної експертизи (крім переобладнаних автобусів) за формою згідно з додатком 5 або сертифікат відповідності, виданий випробувальною лабораторією (центром), що має атестат акредитації відповідної галузі та повноваження щодо проведення перевірки технічного стану транспортних засобів, органом з оцінки відповідності, що визнаний та призначений в установленому порядку проводити процедуру сертифікації транспортних засобів, чи підприємством, що має сертифікат відповідності державної системи сертифікації УкрСЕПРО з установлення відповідності конструкції переобладнаного транспортного засобу умовам (вимогам), викладеним у документі про погодження переобладнання.

Переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб'єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року та мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб'єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства - виробника газобалонного обладнання.

Переобладнання транспортного засобу, у результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством «ДержавтотрансНДІпроект» чи Центром безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС. Зазначене погодження може надаватися тільки після проведення огляду транспортних засобів із дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку та надання зазначеним установам відповідного акта, засвідченого підписом посадової особи, що скріплений печаткою підрозділів Державтоінспекції.

Аналізуючи зазначені нормативні акти, суд приходить до висновку, що встановлення на транспортний засіб спеціального обладнання для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива є переобладнання транспортного засобу, що тягне за собою обов'язкову його перереєстрацію.

Оскільки судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не перереєстрованим у зв'язку з встановленням спеціального обладнання для роботи на газовому паливі, тому дії відповідача, що пов'язані з притягненням позивача до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 6 КпАП України відповідають вимогам закону і в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158, 159, 161, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст.122 ч.1, 288-293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС2 № 318964 від 21.05.2016 року, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий