Справа № 806/1618/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в забезпеченні позову)

18 листопада 2016 року Житомир Справа № 806/1618/16

Категорія 6.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головучого судді- Капинос О.В. ,

секретар судового засідання Степанов П.В.,

за участю: позивача, представника відповідача, третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача- Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування розпорядження №294 від 06.09.2016 року в частині,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №294 від 06.09.2016 року в частині скасування розпорядження голови Житомирської райдержадміністрації від 22.03.2011 №195.

До початку розгляду справи позивач подав клопотання про забезпечення позову, шляхом заборони Управлінню Держгеокадастру у Житомирській області вчиняти будь-які дії та видавати накази щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 (крім ОСОБА_1). Клопотання обґрунтоване тим, що неправомірними діями голови Житомирської обласної державної адміністрації, голови Житомирської районної державної адміністрації можуть чинитися йому перешкоди, зокрема і в оформленні права власності на спірну земельну ділянку. Видача наказів щодо неї іншим особам зробить неможливим оформлення ним права власності.

В судовому засіданні позивач клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував.

Треті особи в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Суд, розглянувши клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову, вважає, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 та 4 ст.117 КАС України суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржується. Також адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом заборони вчиняти певні дії.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Положення ст.117 КАС України передбачають, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому числі із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

У своєму клопотанні позивачем в обґрунтування заявленого клопотання не наведено обставин щодо необхідності забезпечення позову. Позиція позивача ґрунтується на припущеннях та не підтверджена жодними доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої позивач просить заборонити вчиняти будь-які дії, відмінний від кадастрового номеру земельної ділянки, на яку позивачем виготовлений проект землеустрою. Також позивачем не доведено, що це є одна і та ж сама земельна, на яку оформлені різні проекти землеустрою.

Водночас, вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням певних видів забезпечення позову.

Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів для забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача слід відмовити, оскільки воно необґрунтоване та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Керуючись ст. ст. 117,118,160,165 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративних судів,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання позивача про життя заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 21 листопада 2016 року