Справа № 805/4446/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/4446/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2016 року Справа № 805/4446/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б.., ознайомившись з позовною заявою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС до Державного підприємства «Селидіввугілля» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И В:

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, набуваю висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленими ст. 106 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів. До позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Таким чином, дана позовна заява про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є майновою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2016 року складає 1 378,00 грн.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем при зверненні до суду не зазначено суму податкового боргу відповідача, яка підлягає погашенню за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі та не надано доказів сплати судового збору. Таким чином, позивачу необхідно визначити суму та сплатити судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивачем від Офісу великих платників податків ДФС України отримано лист № 6251/7/28-10-05-34 від 26.10.2016 року про припинення з 31 жовтня 2016 року проведення будь – яких платіжних доручень через органи казначейської служби та вилучення всіх не проведених платіжних доручень з органів казначейської служби та посилаючись на ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач стверджував, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що є гарантією дотримання принципу рівності.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічна норма міститься у ст. 8 Закону України “Про судовий збір” від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об’єктів справляння судового збору відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 3674, а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб’єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закону № 3674 встановлені пільги щодо його сплати.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити позивача від сплати судового збору чи відстрочити його сплату, є майновий стан сторони.

Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору чи про відстрочення його сплати ані Закон № 3674, ні КАС України не передбачають.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір”, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від його сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

З урахуванням викладеного, доводи Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про обмеження її права на доступ до суду внаслідок недостатнього бюджетного фінансування є необгрунтованими та у даному випадку відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору, отже, заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 зазначеного кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити даний позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом визначення суми податкового боргу відповідача, що підлягає погашенню за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі та сплати судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 108, 160, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС до Державного підприємства «Селидіввугілля» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі – залишити без руху.

У строк до 10 грудня 2016 року усунути недоліки з урахуванням зауважень вказаних в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз’яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.