Справа № 826/14291/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2016 року 12:11 № 826/14291/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Балицького І.В.,

представника відповідача - Корчук Л.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом приватного підприємства «Мірель Торг» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне підприємство «Мірель Торг» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому позивач просив визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2016 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

В наданих суду запереченнях представник відповідача вказав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та запереченнях проти адміністративного позову.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірку позивача з питань своєчасності сплати суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість, за результатами чого складено акт №3418/26-54-12-01-11 від 27.05.2016 року про результати перевірки своєчасності сплати грошових зобов'язань до бюджету.

Як вказано в наведеному акті, перевіркою було встановлено порушення ПП «МІРЕЛЬ ТОРГ» вимог абз. 1 п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме - протягом граничних строків позивачем несвоєчасно сплачено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість, а саме за лютий, березень, квітень, травень 2014 року та квітень 2016 року, відповідальність за що передбачена п. 126.1 статті 126 ПК України.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі даних картки особового рахунку ПП «Мірель Торг» несвоєчасно сплачено самостійно визначені суми податкових зобов'язань з ПДВ згідно з наданими податковими деклараціями із затримкою строків сплати до 30 календарних днів на загальну суму 113289,50 грн.

За результатами проведеної перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість від 13.06.2016 року № у сумі 11328,95 грн (10%).

Незгода позивача з правомірністю прийняття податкового повідомлення-рішення зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за правилами ст. 86 КАС України, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано:

- за січень 2014 року податкову декларацію № від 20.02.2014 року на суму податкового зобов'язання у розмірі 31442,11 грн;

- за лютий 2014 року податкову декларацію № від 20.03.2014 року на суму податкового зобов'язання у розмірі 5314,80 грн;

- за березень 2014 року податкову декларацію № від 18.04.2014 року на суму податкового зобов'язання у розмірі 10455,39 грн;

- за квітень 2014 року податкову декларацію № від 19.05.2014 року на суму податкового зобов'язання у розмірі 10815,72 грн;

- за лютий 2016 року податкову декларацію № від 05.04.2016 року на суму податкового зобов'язання у розмірі 113154,00 грн.

Згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п.54.1 ст. 54 ПК України).

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п.203.2 ст. 203 ПК України).

Так, відповідно до п. 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, ПК України встановлює відповідальність за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом.

При цьому, матеріалами справи підтверджується сплата ПП «Мірель Торг» податку на додану вартість за січень 2014 року у розмірі 31442,11 грн (платіжне доручення №137 від 20.02.2014 року); за лютий 2014 року у розмірі 5314,80 грн (платіжне доручення №229 від 24.03.2014 року); за березень 2014 року у розмірі 10455,39 грн (платіжне доручення №325 від 22.04.2014 року); за квітень 2014 року у розмірі 10815,72 грн (платіжне доручення №419 від 23.05.2014 року); за лютий 2016 року у розмірі 113154,00 грн (витяг з електронного рахунку №05303986 від 05.04.2016 року).

Наведене свідчить про своєчасність сплати позивачем сум узгоджених грошових зобов'язань у строки, визначені ПК України.

Водночас, представником відповідача в ході судового розгляду даної справи зазначене не спростовано належними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність прийняття податкового повідомлення-рішення, а відтак необхідність його скасування як протиправного.

Відповідно до статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд присуджує на користь позивача всі документально підтверджені ним судові витрати в загальній сумі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги приватного підприємства «Мірель Торг» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13 червня 2016 року №.

Присудити на користь приватного підприємства «Мірель Торг» всі документально підтверджені здійснені ним судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (тисяча триста сімдесят вісім грн) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов