Справа № 818/1265/16
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 р. Справа №818/1265/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової Крикуненко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дахно В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1265/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління національної поліції в Сумській області,

третя особа: Начальник Головного управління національної поліції в Сумській області Лушпієнко Микола Миколайович,

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 вересня 2016 року №268 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- поновити його на службі в Національній поліції на посаді оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на свою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.11.2015р. він був призначений на посаду оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУПН з присвоєнням звання «лейтенант поліції». При цьому позивач посилається ст.ст.57,58 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до норм якого службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського, та призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Тому позивач вважає, що з виданням вищеназваного наказу від 07.11.2015 року відповідач підтвердив, що він відповідає вимогам до поліцейських, спеціальне звання лейтенант поліції присвоєне йому у встановленому порядку і це призначення на зазначену посаду в поліції є безстроковим. ОСОБА_1 наголошує на тому, що в ГУ НП в Сумській області не було підстав призначати та проводити щодо нього атестацію, оскільки встановлений ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» перелік підстав для проведення атестування поліцейських є виключним, а закріплена в ч.1 цієї ж статті мета проведення атестування не створює самостійну підставу. Крім того, пункти 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» не передбачають процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Також позивач вважає необ'єктивним, необґрунтованим та упередженим висновок атестаційної комісії №11 від 18.08.2016 р. про його невідповідність займаній посаді, оформлений атестаційним листом на підставі співбесіди, без врахування критеріїв, встановлених п.16 «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, оскільки атестаційної комісією не проводилося глибоке і всебічне вивчення документів особової справи, не аналізувалася повнота виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показники службової діяльності, рівень теоретичних знань та професійних якостей, те, що він був особисто нагороджений начальником ГУНП в Сумській області Лушпієнком М.М. за розкриття ряду тяжких злочинів громадою у серпні 2016р. Негативний висновок комісії ґрунтується лише на тому, що позивач набрав меншу кількість балів за результатами тестування на загальні здібності та навички, ніж встановлено (24 із 25), однак це не має вирішального значення, оскільки результати тестування повинні оцінюватися разом із іншими матеріалами. Вказане, на думку ОСОБА_1, означає, що атестаційна комісія однобоко та упереджено розглянула атестаційний лист в порушення принципу обґрунтованості, комплексності атестування працівників поліції.

Матеріали, що вивчались атестаційною комісією, не дають підстав для висновку, що позивач неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що висновок комісії є протиправним, внаслідок чого наказ ГУ НП в Сумській області від 22 вересня 2016 року №268 о/с "По особовому складу" в частині звільнення його із займаної посади оперуповноваженого карного розшуку Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області також є незаконним та підлягає скасуванню, а він повинен бути поновлений на роботі зі стягненням на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі із наведених вище підстав.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що атестування поліцейських проводилось атестаційними комісіями органів поліції відповідно ч.1 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію» з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей та, зокрема, з метою визначення відповідності посадам, на які вони призначені, а також перспектив їхньої службової кар'єри. Згідно з Інструкцією №1465 атестування поліцейських проводиться у два етапи - тестування та співбесіда. Так, позивач пройшов тестування, однак не набрав прохідну кількість балів за тестом на загальні здібності та навички. Також під час співбесіди досліджені атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», та інформація з відкритих джерел, що є у вільному доступі в мережі Інтернет. Під час співбесіди з членами атестаційної комісії останні зробили негативні висновки стосовно особи позивача у зв'язку з тим, що він не зміг надати пояснень на поставлені запитання щодо знання нормативно-правової бази. За результатами дослідження комісія дійшла висновку, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Викладене свідчить про те, що атестування позивача було проведене атестаційною комісією у межах наданих повноважень та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17.11.2015 року №1465, і не привело до порушення прав позивача, а тому його звільнено оскаржуваним наказом за пп.5 (через службову невідповідність) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». До того ж представник ГУ НП в Сумській області пояснив, що оскільки атестаційна комісія прийняла рішення про службову невідповідність та звільнення позивача зі служби, в силу вимог п.28 Інструкції керівник відповідача мав зобов'язання забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу, відтак дії відповідача цілком узгоджувались із приписами Інструкції та встановленого порядку проведення атестування поліцейських відповідно визначеної мети.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області №15 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установлення посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року - ОСОБА_1 (М-193650), який мав спеціальне звання лейтенант міліції, оперуповноваженим Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області, присвоївши йому спеціальне звання лейтенант поліції (а.с.10).

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.02.2016р. №160 «Про організацію проведення атестування особового складу» з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» та вимогами Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890, наказано провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Сумській області та підпорядкованих підрозділів, створити атестаційні комісії (а.с.39).

Згідно з протоколом від 18.08.2016 року ОП№ 15.00025330.0050676 за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення присутні на засіданні члени атестаційної комісії ГУ НП в Сумській області №11 (5 осіб) більшістю голосів (5 - "за") прийняли рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.12-14).

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області №268 о/с від 22.09.2016 року «По особовому складу» відповідно до пункту 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції на підставі висновку атестаційної комісії (а.с.11).

Не погоджуючись із висновком атестаційної комісії, викладеним в розділі IV атестаційного листа (а.с.15, зворотній бік), та наказом про його звільнення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд виходить з такого.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 вказаного Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з пунктом 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судом було встановлено, що згідно з особистою заявою позивача від 07.11.2015 року та на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області №15 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» ОСОБА_1, який мав спеціальне звання лейтенант міліції, призначено оперуповноваженим Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області, присвоївши йому спеціальне звання лейтенант поліції, без проведення конкурсу. З листопада 2015 року до дня звільнення позивач працював на цій посаді (а.с.7,10).

При цьому зі змісту атестаційного листа ОСОБА_1 вбачається (а.с.15), що за період служби в органах внутрішніх справ України та на займаній посаді він зарекомендував себе позитивно, як дисциплінований, сумлінний та ініціативний працівник. До виконання службових обов'язків відноситься з відповідальністю. Вміє знаходити правильні рішення при вирішенні складних службових питань, вимогливий до себе. У роботі проявляє наполегливість та цілеспрямованість. Працює над підвищенням свого професійного рівня.

Відповідає за ведення справи контрольно-спостережного провадження щодо розкриття злочинів на території обслуговування м. Ворожба з правого боку від залізничної колії та Нововирківської сільської ради, відповідає за ведення СКСП щодо розслідування кримінальних проваджень та розкриття злочинів, пов'язаних з вимаганням, СКСП щодо розкриття та попередження злочинів, пов'язаних з крадіжками з помешкань громадян в тому числі з квартир. Відповідає за ведення КНС по розкриттю розбійного нападу на ОСОБА_5 м. Ворожба.

За поточний рік ним особисто було розкрито - 10 злочинів за ст. 185 ч.І- 4, 185 ч.2 -2,185 ч. З - 1, ст. 125 - 2, ст.. 289ч. 2 - 1, КК України та виконано-70 доручень слідчих.

Постійно підтримує високий рівень культури в роботі та у взаємовідносинах з громадянами. У побуті веде себе правильно, тактовно, морально стійкий, здатний переносити психофізичні навантаження. За характером стриманий. Завжди має охайний зовнішній вигляд. До порушень службової дисципліни не схильний. Приймає активну участь в громадському житті підрозділу. На критику реагує вірно, з критичних зауважень робить належні висновки. Принциповий, в вирішенні питань послідовний. Користується повагою у колективі та серед населення.

Крім того, в атестаційному листі вказано, що позивач фізично розвинутий добре. Матеріальну частину табельної вогнепальної зброї та порядок її застосування знає, стріляє задовільно, володіє прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони. Відданий справі служіння українському народу. В політичних партіях та рухах участі не приймає (а.с.15).

Отже, атестаційний лист містив винятково позитивні аспекти щодо службових якостей позивача.

За змістом протоколу засідання атестаційної комісії під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували лише стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» та інформацію з відкритих джерел.

Жодних інших документів (заяви чи скарги на дії позивача, тощо) атестаційна комісія не досліджувала.

В якості обґрунтування, яким саме вимогам, що пред'являються до особи, яка перебуває на посаді, яку обіймав позивач, він не відповідає, у чому саме проявляється така невідповідність, в протоколі засідання атестаційної комісії вказано «низькі бали тестування, відсутність знань нормативно-правової бази» (а.с.12).

Згідно з пунктом 10 розділу ІV Інструкції мінімальний бал за кожен тест складає 25 балів.

Так, за результатами тестування на загальні здібності та навички позивач отримав 24 бали із необхідних 25 та 31 бал із 25 необхідних з професійного тестування (а.с.15, зворотній бік).

При цьому суд зазначає, що самі по собі результати тестування не мають вирішального значення та повинні оцінюватись разом з іншими матеріалами, що були подані до атестування, крім того, у даному випадку ОСОБА_1 за результатами професійного тестування отримав кількість балів, більшу за мінімальну, а відрив від мінімального балу за тестуванням на загальні здібності та навички складає лише один бал.

В атестаційному листі містяться дані про вміння виконувати свою повсякденну службову діяльність, тобто набрання на однин бал менше від мінімальної кількості за результатами тестування не є доказом незнання ОСОБА_6 положень законодавства та не свідчить про неможливість виконання покладених на нього обов'язків на займаній посаді.

Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що згідно з висновком прямого керівника позивач відповідає займаній посаді (а.с.15, зворотній бік), проте комісія не тільки не спростувала цей висновок з урахування перелічених в пункті 16 розділу IV Інструкції №1465 критеріїв, а навіть взагалі не досліджувала можливість або неможливість переведення позивача за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направлення його на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією внаслідок незгоди з таким висновком.

Пунктами 8, 9, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції.

Таким чином, лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції можуть бути прийняті на службу до поліції.

Судом встановлено, що позивач наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області був прийнятий на службу до поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів з присвоєнням спеціального звання лейтенанта поліції, отже, питання про його відповідність вимогам до поліцейських було вирішено у момент видачі наказу про прийняття на службу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 60 Закону).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (ст. 56 Закону).

Згідно з приписами статті 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду. Крім того, атестування поліцейського проводиться в разі вирішення питання щодо звільнення поліцейського через службову невідповідність.

Поряд із Законом України «Про Національну поліцію» правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Законом України «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею 1 цього Закону визначено, що атестація працівників - процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов'язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року.

Положеннями частин першої та третьої статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. В разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

В силу приписів статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам.

Згідно з вимогами пункту 16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890 (далі - Інструкція №1465), атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Щодо проведення атестації для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність суд зазначає, що метою проведення атестації є вирішення питання про можливість у той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби через службову невідповідність виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Звільнення зі служби через службову невідповідність передбачено пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Судом встановлено, що позивача звільнено з поліції через «службову невідповідність». Проте, поняття «службова невідповідність» і звільнення за цією підставою є більш широким і таким, що охоплюється поняттям «звільнення у порядку дисциплінарного стягнення».

Правова позиція по даному питанню висловлена Верховним Судом України у постанові від 11.03.2014 року №21-13а14, прийнятій відповідно до глави 3 КАС України, та яка згідно зі ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.

У даній справі судом встановлено, що позивач пропрацював на посаді оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області менше одного року, питання про призначення його на вищу посаду або переведення на нижчу посаду, притягнення його до відповідальності в межах дисциплінарної процедури відповідачем не вирішувалось.

Таким чином, рішення про призначення атестації працівника одразу ж після прийняття його на роботу (службу у поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення позивача на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження є незаконним.

Зі змісту пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

При цьому, при вирішенні питання про призначення на посаду у контексті з'ясування питання щодо відповідності особи вимогам до поліцейських Міністерство внутрішніх справ України має усі повноваження здійснювати призначення на посади поліцейських на конкурсних засадах (стаття 47 Закону), проводити медичне та психофізіологічне обстеження кандидатів, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності, тестування на поліграфі, перевіряти рівень фізичної підготовки, а також проводити спеціальну перевірку (стаття 50).

Відповідач не надав суду відомостей, які з повноважень, що передбачені Законом України «Про Національну поліцію» для прийняття працівників міліції на службу до поліції, Міністерство внутрішніх справ України використало по відношенню до позивача.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків. Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Щодо посилань в наказі №15 о/с від 07.11.2015 року про призначення позивача на посаду в порядку переатестування згідно з пунктами пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» суд зазначає, що відповідно до пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

Вказаний пункт Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Натомість мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Однак, наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 11.02.2016р. №160 «Про організацію проведення атестування особового складу» не містить посилань на підстави для атестування поліцейських, передбачених частиною 2 статті 57 Закону.

При цьому атестацію позивача проведено у порядку атестації усіх поліцейських ГУ НП в Сумській області та підпорядкованих підрозділів, проте суд вказує, що мета атестування, закріплена у частині першій згаданої статті та зазначена в наказі від 11.02.2016р. №160, не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними у частині другій статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». Закон не передбачає проведення атестування без настання обставин, визначених частиною 2 статті 57 Закону.

Закріплену у частині 1 статті 57 Закону мету атестування відповідач необґрунтовано розцінив як самостійну і достатню підставу для проведення атестування поліцейських, серед яких був і позивач, з ціллю визначення можливості їх звільнення через службову невідповідність, хоча наявності конкретних передумов (порушення порядку і правил несення служби тощо) для призначення атестування у такому контексті відповідач не довів.

Враховуючи, що проведення атестації позивача є незаконним, то всі дії, висновки та рішення які мали місце у ході такої атестації не можна вважати такими, що прийняті правомірно, на підставі та в межах закону.

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1465 визначено, що керівники всіх рівнів зобов'язані забезпечити атестування на високому організаційному та правовому рівні з додержанням принципу відкритості (крім випадків, установлених законом) та об'єктивності в оцінці службової діяльності поліцейських, які атестуються.

Розділом ІV Інструкції № 1465 визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з пунктом 11 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції № 1465 атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники.

За змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Відповідно до пунктів 10, 11, 12 Розділу ІV Інструкції № 1465 з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийнятті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

Пунктом 15 Розділу ІV Інструкції № 1465 передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, відповідно до пункту 16 Розділу ІV Інструкції № 1465 атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, за змістом положень Інструкції № 1465 атестування поліцейських включає два етапи: тестування та співбесіду.

Тестування передбачає професійний тест (тест на знання законодавчої бази) та тест на загальні здібності та навички.

Інструкція № 1465 не містить конкретного порядку проведення співбесіди, у той же час, виходячи з її змісту та мети атестування можна стверджувати, що під час співбесіди атестаційна комісія повинна розглянути атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського; оцінити ділові, професійні, особисті якості поліцейського, його освітній та кваліфікаційний рівень, а також з'ясувати відповідність особи поліцейського критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, для чого поліцейському, який проходить атестування, можуть ставитись питання.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Щодо суті висновків атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді суд зазначає наступне.

За змістом протоколу засідання атестаційної комісії вбачається, що атестаційна комісія діяла з порушенням вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 16 розділу IV Інструкції № 1465, не проводила глибокого і всебічного вивчення документів особової справи позивача, не аналізувала повноту виконання позивачем функціональних обов'язків (посадових інструкцій), показники службової діяльності, рівень його теоретичних знань та професійних якостей.

У той же час, висновки атестаційної комісії спростовуються самим фактом прийняття позивача на службу до поліції з присвоєнням спеціального звання.

Протокол атестаційної комісії не містить мотивів про невідповідність позивача оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, інших обставин, що свідчать про несумісність особи позивача посаді, яку він займає. Натомість з атестаційного листа слідує, що позивач «відданий справі служіння народові України».

Подані на розгляд комісії матеріали не дають підстав для висновку, що позивач має незадовільні показники з критеріїв, встановлених пунктом 16 Розділу ІV Інструкції №1465, а саме: що він неналежним чином виконує свої посадові обов'язки, має низькі результати службової діяльності, недостатній рівень теоретичних знань та професійних якостей, незадовільну фізичну підготовку.

Натомість в атестаційному листі міститься інформація про те, що позивач «фізично розвинений добре, матеріальну частину табельної вогнепальної зброї та порядок її застосування знає, володіє прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, за період служби дисциплінарних стягнень не має, на теперішній час діючих дисциплінарних не має, займаній посаді відповідає « (а.с.15).

В матеріалах справи не міститься відомостей про вчинення позивачем корупційних дій.

Отже, наведене вище не дає підстав вважати, що атестаційною комісією рішення про службову невідповідність ОСОБА_1 займані посаді приймалось на підставі повного та всебічного розгляду всіх матеріалів, що були надані до атестування, і що за результатами розгляду цих матеріалів були встановлені обставини, що свідчать про невідповідність особи позивача критеріям, визначеним пунктом 16 Розділу ІV Інструкції № 1465.

Оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте з матеріалів справи вбачається, що комісією не були оцінені належним чином в сукупності всі критерії, яким повинен відповідати позивач для продовження служби в поліції, а взяті до уваги лише один критерій - результати тестування без врахування та оцінки інших показників, що можуть свідчить про професійну відповідність займаній ним посаді.

Зокрема, протокол атестаційної комісії від 18.08.2016р. не містить висновків атестаційної комісії щодо всіх із зазначених у пункті 16 розділу IV Інструкції №1465 обставин, що є підставою для визнання рішення (висновку) атестаційної комісії необґрунтованим.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Оскільки рішення Атестаційної комісії №11 ГУ НП в Сумській області від 18.08.2016 р., зазначене в розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» атестаційного листа, про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби є необґрунтованим, адже приймалося з повним ігноруванням викладеної в атестаційному листі позитивної характеристики стосовно атестованого за кожною з наведених обставин, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 вересня 2016 року №268 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області підлягає скасуванню внаслідок його прийняття на основі такого висновку.

Згідно з частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, останній підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді оперуповноваженим Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області.

Стосовно вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зауважує наступне.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Сумській області від 30 вересня 2016 року (а.с.25), середньоденне грошове забезпечення позивача становить 140грн.97коп.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на 17.11.2016 складає 55 календарних днів, у зв'язку з чим сума грошового забезпечення за час вимушеного прогулу становить: 140,97грн. * 55 календарний день = 7753грн.35коп.

З приводу стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.98 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно з ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, згідно зі ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, окрім іншого, витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи, зокрема журналів судових засідань від 01.11.2016р. та від 17.11.2016р. судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_2, який надавав правову допомогу позивачу, витрачено на участь в судових засіданнях 1год.39хв. робочого часу, при цьому, розмір мінімальної заробітної плати становить 1450грн., а тому підлягає відшкодуванню 957грн.00коп. (377 грн. за участь у судовому засіданні 01.11.2016р. (39хв.) та 580грн. 17.11.2016р. (1 год.)).

Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу за фактично відпрацьований робочий час за участь в судовому засіданні у загальному розмірі 957грн.00коп.

Щодо витрат на збір доказів за подання ОСОБА_1 адміністративного позову шляхом підготування та подання адвокатського запиту до ГУ ПН в Сумській області, вивчення наданих документів, отриманих за адвокатським запитом та надання усної консультації щодо вирішення спору, а також щодо складання позовної заяви до суду (а.с.33) слід відмітити, що відшкодування таких витрат не передбачено положеннями статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" .

Перелічені у квитанції від 23.09.2016р. види виконаних робіт не відносяться до окремих процесуальних дій поза судовим засіданням у розумінні норм КАС України, оскільки вони вчинялися без складення судом відповідного документу (ст.ст. 45-46 КАС України). ".

З огляду на це, решта заявленої до відшкодування суми витрат є необґрунтованою та не може бути стягнута з відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області, третя особа: Начальник Головного управління національної поліції в Сумській області Лушпієнко Микола Миколайович, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку -задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 22 вересня 2016 року №268 о/с "По особовому складу" в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Поновити ОСОБА_1 (41800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на службі в Національній поліції на посаді оперуповноваженого Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, 23, ) на користь ОСОБА_1 (41800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 7753грн.35коп. (сім тисяч сімсот п'ятдесят три грн. тридцять п'ять коп.)

Звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 (41800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 4229грн.10коп. (чотири тисячі двісті двадцять дев'ять грн. десять коп.)

Стягнути на користь ОСОБА_1 (41800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (40000, м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, 23, ) 957грн. (дев'ятсот п'ятдест сім грн.) витрат на правову допомогу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 23.11.2016 року.

Суддя О.О. Осіпова