Справа № 404/5598/16-а
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5598/16-а
Номер провадження 2-а/404/1166/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Кіровограді про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з адміністративним позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2016 року про застосування до нього адміністративного стягнення в виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку по ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позивач вимоги підтримав, наполягає що він, як водій таксі, може керувати авто не пристебнутий ременем безпеки. Представник відповідача подав клопотання, в якому наполягає на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, що підтверджується змістом відео. Неявка відповідача не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог.

Вивчивши зміст і підстави заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд зясував наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Інспектором поліції правильно встановлено та підтверджується наданим для перегляду відеозаписом, що ОСОБА_2 22 серпня 2016 року, о 19 годині 30 хвилин, під час керування транспортним засобом «Тоета-Авенсіс», державний номерний знак НОМЕР_1, по бульвару Студентський, 8 в місті Кропивницькому не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. «в» ПДР. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з цим до нього обґрунтовано застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (ч. 5 ст. 121 КУПАП).

При перегляді наданого інспектором відео чітко видно, як позивач наполягає на існуючому у нього праві керувати авто без пристебнутих ременів безпеки, посилаючись на спеціальний статус-водія таксі.

Статтею 1, Закону України "Про автомобільний транспорт", надано визначення таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку; таксометр - прилад, призначений для інформування пасажирів про вартість поїздки та реєстрації параметрів роботи автомобіля-таксі, визначених законодавством.

З відео не вбачається, що зафіксований транспортний засіб під керуванням позивача мав ознаки таксі: автомобіль в режимі реального часу не був обладнаний, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, який не мав нанесеної композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, а також не обладнаний таксометром, приладом, призначеним для інформування пасажирів про вартість поїздки та реєстрації параметрів роботи автомобіля-таксі.

Сукупність перерахованих визначальних недоліків, унеможливлює віднесення позивача до спеціального суб'єкту - водія таксі, відтак він повинен бути пристебнутий ременем безпеки, чого останній не дотримався.

Таким чином, спростовано сумніви порушника, що він є водієм таксі. Обрану позивачем правову позицію, необхідно сприймати як невдалу спробу ввести суд в оману. Водій зазначених вимог Законів не урахував, перерахованих імперативних норм і правил поведінки, не виконав, що забезпечують безпеку дорожнього руку, тому інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову.

Інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову. Згідно п.п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор діяв у спосіб передбачений Законом, так як законодавець не забороняє так вчиняти.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вказаної постанови убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст. ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується підписом позивача в постанові, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 121 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 5 ст. 121 КУпАП, наявності складу вчиненого адміністративного правопорушення, підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Відповідач довів факт вчинення правопорушення, що беззастережно підтверджується наданим та переглянутим відео, при цьому порушник крім усних припущень, не надав будь-яких переконливих доказів про спростування вини у вчиненому ним проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправних дій інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді Мислиги Ігоря Михайловича, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Залишити без зміни постанову від 22 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 про визнання його винним за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній