Справа № 210/4187/16-а
Суддя: Вікторович Н. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4187/16-а
Провадження № 2-а/210/100/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" листопада 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Алімової О.В.,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: Гончара В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до рядового поліції, інспектора патрульної поліції батальйону управління патрульної поліції м. Кривого Рогу, - Гончара Валерія Валерійовича про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_2 із вищевказаним адміністративним позовом, який вмотивовано тим, що 03 вересня 2016 року відносно нього було винесено постанову серії АР №065427. Постановою у справі про адміністративне правопорушення інспектора патрульної поліції батальйону УПП у м. Кривому Розі, рядового поліції Гончара В.В., на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 255,00 гривень. Згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення: «водій здійснив проїзд на заборонений знак 3.21 «В'їзд заборонений». Вважає, що він безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2016 року не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не оформлена належним процесуальним чином, а саме у постанові конкретно не зазначене хто саме порушив вимоги ПДР, а зазначено що це був якийсь водій.

Вказував на те, що з постанови вбачається, що в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки у постанові зазначено, що якийсь «водій здійснив проїзд на заборонений знак 3.21 «В'їзд заборонений». Дорожній знак 3.21 забороняє в'їзд, а водій, згідно постанови звинувачується не у в'їзді, а у проїзді, що є зовсім іншою юридичною подією, оскільки знак 3.21 ПДР України не забороняє проїзд, то у діях невідомого водія є відсутнім склад адміністративного правопорушення. Крім цього, у постанові працівник поліції не зазначив конкретно, яким саме транспортним засобом керував невідомий водій. Текст постанови складений таким чином, що позбавляє його права на захист, оскільки згідно описової частині постанови, його правопорушення полягає у тому, що невідомий водій, на невідомому транспортному засобі здійснив проїзд, чим порушив знак 3.21 ПДР України, який проїзд фактично не забороняє, а забороняє в'їзд. Під час адміністративного провадження працівник поліції порушив його право на захист, оскільки не надав йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката у рамках адміністративного провадження по справі. Він є власником автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_1, але експлуатацію та володіння цим автомобілем здійснює інша особа.

Зазначав, що 03 вересня 2016 року він прибув до залізничного вокзалу у місті Кривий Ріг і побачив, що автомобіль НОМЕР_1 зупинений у зоні дії знаку 3.21 ПДР України. Він узяв ключі від автомобіля у громадянки ОСОБА_4 і перегнав автомобіль за межі дії знаку 3.21. У цей час до нього підійшов поліцейський і склав постанову про правопорушення. Він не є правопорушником, а є особою яка припинила правопорушення перегнавши автомобіль за межі дії знаку 3.21. Вважає, що він безпідставно притягнутий до відповідальності. Він не в'їжджав на автомобілі під дію знаку 3.21 ПДР України, факт його в'їзду до зони дії знаку 3.21 не був зафіксований працівником поліції. Працівник поліції зафіксував лише факт його виїзду на автомобілі з під зони дії знаку 3.21 ПДР України. Поліцейський здійснив незаконне припущення, про те що водій, який виїжджає з території дії знаку є тим самим водієм який і заїхав на автомобілі на територію дії знаку 3.21 ПДР України, у його випадку це не є так.

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_2 просив задовольнити його адміністративний позов у повному обсязі, визнати противоправними дії інспектора патрульної поліції батальйону Управління Патрульної поліції у м. Кривий Ріг, рядового поліції Гончара В.В, та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АР №065427 від 03 вересня 2016 року про накладення на нього адміністративного стягнення на підставі ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. Провадження по вказаній адміністративній справі просив закрити.

Присутній у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 надав пояснення в обґрунтування позовних вимог, підтримав їх у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у адміністративному позові, просив суд їх задовольнити.

Присутній у судовому засіданні відповідач, - рядовий поліції, інспектор патрульної поліції батальйону управління патрульної поліції м. Кривого Рогу, - Гончар В.В. також надав пояснення по суті справи, проти адміністративного позову позивача ОСОБА_2 заперечував у повному обсязі вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, надав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову (а.с.16-18), в котрих посилався на те, що ним під час патрулювання, 03 вересня 2016 року, о 08:00 годині, у м. Кривому Розі по вул. Залізничників, 1, був помічений автомобіль марки ГАЗ 2705 СПГ, водій якого здійснив проїзд на забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив вимоги знаку 3.21 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків. Отже, факт вчинення правопорушення доводиться відео з бодікамери, поясненнями свідка ОСОБА_5.

Вказував на те, що ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків, вчинене позивачем ОСОБА_2, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень, шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №065427 від 03 вересня 2016 року, відповідно до вимог передбачених КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395. Позивачу під його особистий підпис було роз'яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП. Отже ним, вищезазначені вимоги закону, як суб'єктом владних повноважень були дотримані відповідно до чинного законодавства. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Так він, при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, отже він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, а також відео зафіксоване на бодікамеру, поясненнями свідка ОСОБА_5 По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевказане, вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини, які регулюються КУпАП та Правилами дорожнього руху.

Постановою серії АР №065427 від 03 вересня 2016 року, яка винесена відповідачем Гончар В.В., позивача ОСОБА_2 (а.с.5), притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді 255,00 гривень штрафу. Згідно даної постанови, 03 вересня 2016 року, о 08:00 годині у м. Кривому Розі по вул. Залізничників, 1, в районі Довгинцівського ринку, водій ОСОБА_2 (оскільки саме відносно нього складеного постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР №065427 від 03 вересня 2016 року) здійснив проїзд на забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив вимоги п.п.3.21 Додаток №1 Розділу 33 ПДР України (а.с.4).

Знак 3.21 «В'їзд заборонено», передбачає заборону в'їзду усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8, - Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9, - Смуга руху. Зона дії знака, - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.70 КАС України, належними доказами є такі, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, які використовують при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, рядовий поліції, інспектор патрульної поліції батальйону управління патрульної поліції м. Кривого Рогу, - Гончар В.В. наданими поясненнями та доказами, а саме: відеозапис з бодікамери та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, довів суду правильність та законність своїх дій згідно норм КпАПУ, ПДР та підтвердив наведені пояснення, які спростовують доводи позивача.

Так, згідно зі ст.251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім того, слід зазначити, що у даному випадку підлягає застосуванню спеціальна норма ч.4 ст.258 КУпАП, згідно з якою у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи вимоги якої відповідачем були виконані в повному обсязі.

Так, доводи позивача ОСОБА_2 про те, що він не здійснював проїзд на забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено», спростовуються наданими відповідачем до суду письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, відповідно до яких, саме позивач ОСОБА_2 03 вересня 2016 року, о 07:25 годині ранку, керуючи автомобілем ГАЗ 2705 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Залізничників, біля будинку №1, залізнична станція «Кривий Ріг-Головний», проїхав під забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено», та провадив розвантаження товару. Зазначав, що позивач ОСОБА_2, котрий управляв вказаним вище транспортним засобом після цього почав спілкуватися з інспекторами патрульної поліції, та казати їм, що водій не він, та не він сюди заїхав, чим проявив неповагу як до співробітників поліції, так і до інших водіїв. Вказував на те, що позивач ОСОБА_2 не в перше порушує правила ПДР України, а саме здійснює проїзд під забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено» (а.с.19).

Провина позивача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується переглянутим під час судового засідання диском із записом з бодікамери, на котрому хоча і не зафіксовано сам факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, одказ зафіксовано факт неповаги останнього до працівників патрульної поліції, та те, що люди, котрі проходи поруч та у котрих працівниками патрульної поліції відбиралися покази, вказали на факт порушення саме позивачем ОСОБА_2. правил ПДР, що виразилося у проїзді під забороняючий знак 3.21 «В'їзд заборонено» (а.с.20).

Посилання позивача ОСОБА_2 про те, що відповідачем було порушеного його право на захист, також не знайшли свого підтвердження, оскільки судом встановлено, що позивачу під його особистий підпис було роз'яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП, а отже суд приходить до переконання, що відповідачем вищезазначені вимоги закону, як суб'єктом владних повноважень були дотримані відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, отже останній діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, а також відео зафіксоване на бодікамеру, поясненнями свідка ОСОБА_5

По суті, суд приходить до висновку, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.122, 256, 258 КУпАП, ст.ст.3, 6, 70, 71, 99, 159, 161, 162 КАСУ, ПДР України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до рядового поліції, інспектора патрульної поліції батальйону управління патрульної поліції м. Кривого Рогу, - Гончара Валерія Валерійовича про визнання дій посадової особи протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити у повному обсязі.

Рішення загального суду, як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 21 листопада 2016 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович