Справа № 2а/0570/16106/2012
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/7390/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Олексієнка М.М.

Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області (далі - УПФУ в місті Сніжне Донецької області) про скасування рішень про застосування фінансових санкцій,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2013 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення УПФУ в місті Сніжне Донецької області від 6 листопада 2012 року №756, №757, №758, №759, №760 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2013 року, позов задоволено повністю. Скасовано рішення УПФУ в місті Сніжне Донецької області від 06 листопада 2012 року №756, №757, №758, №759, №760 про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що Управлінням на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, що була чинною на час виникнення спірних відносин (далі - Закон №1058-IV), втратили чинність відповідно до Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) прийнято рішення від 6 листопада 2012 року №756, №757, №758, №759, №760, якими до позивача застосовано штраф в розмірі 170,0 грн. за неподання, несвоєчасне подання звіту щодо сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України за 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік, 2008 рік у строки, визначені законодавством.

За період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом №1058-ІV. Зазначеним Законом визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно з пунктом 5 частини дев'ятої статті 106 Закону №1058-IV за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №2464-VI, що набрав чинності з 1 січня 2011 року, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що Управління протиправно винесло рішення від 6 листопада 2012 року №756, №757, №758, №759, №760 про застосування до позивача фінансових санкцій за несвоєчасне подання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку, в строки, передбачені законодавством на підставі пункту 5 частини дев'ятої статті 106 Закону №1058-IV, оскільки зазначена норма Закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом №2464-VI і не діяла на дату прийняття відповідачем вказаного рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2012 року (№21-367а12), від 4 червня 2013 року (№21-170а13), від 4 лютого 2014 року (№21-458а13).

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Сніжне Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман