Справа № 821/1188/16
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1188/16
14год. 58 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради, за участю третьої особи із самостійними вимогами на стороні позивача ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання нечинним рішення в частині,

встановив:

Херсонська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-Ш ступенів Херсонської обласної ради (позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Державної фінансової інспекції у Херсонській області (відповідач), в якій просить визнати нечинним рішення (вимогу) Державної фінансової інспекції в Херсонській області від 27.07.2016 №21-03-14-14/2911 "Щодо усунення порушень законодавства" в частині відшкодування обласному бюджету видатків, використаних на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням на загальну суму 68427,82 грн. (підпункт 3.1 вимоги); нарахованих та оплачених керівникам гуртків заробітної плати при фактично невиконаній роботі на загальну суму 11583,35 грн. (підпункт 3.2 вимоги); здійснення оплати за спожиту учнями-мешканцями спального корпусу електричної енергії за завищеним тарифом на загальну суму 148587,11 грн. (підпункт 3.3 вимоги). Вимога була прийнята за наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності установ та закладів освіти підпорядкованих управлінню освіти і науки Херсонської облдержадміністрації в ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області за період з 01.01.12 по 01.05.16 (акт від 23.06.16 № 03-17/03), та адресована начальнику ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що витрачання бюджетних асигнувань проводилось розпорядником бюджетних коштів у повній відповідності до чинного законодавства. Нецільовим використанням бюджетних коштів згідно статті 119 Бюджетного кодексу України є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України, напрямам використання бюджетних коштів, визначених у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів; бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів). Нецільове використання бюджетних коштів - це витрачання коштів всупереч кодам класифікації видатків бюджету, яка врегульована ст. 10 Бюджетного кодексу України і конкретизована наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 року №333 "Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету ".

Щодо порушення оплати праці керівників гуртків школи-інтернату на загальну суму 11583,35 грн., позивач зазначає, що пунктом 68 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 р. № 102, встановлено, що місячна заробітна плата педагогічних працівників установ освіти, в т.ч. педучилища (крім вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів) визначається шляхом множення ставки заробітної плати на їх фактичне навантаження на тиждень і ділення цього добутку на встановлену норму годин на тиждень. Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року. Пунктом 71 вказаної Інструкції передбачено, що за час роботи в період канікул оплата праці педагогічних працівників та осіб з числа керівного, адміністративно-господарського та навчально-допоміжного персоналу, яким дозволяється вести викладацьку роботу або заняття з гуртківцями в тій же установі, провадиться з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул. Відповідно до пункту 25 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників навчально-виховних закладів системи Міністерства освіти України, затверджених наказом Міністерства освіти України № 455 від 20.12.1993 р., під час канікул, що не збігаються з черговою відпусткою, керівник закладу освіти залучає педагогічних працівників до педагогічної та організаційної роботи в межах часу, що не перевищує їх навчального навантаження до початку канікул. Тому, на думку позивача, вимога про порушення директором школи-інтернату оплати праці керівникам гуртків у канікулярний період не відповідає чинному законодавству. Крім того, відповідно до статті 35 Закону України "Про оплату праці" контроль за додержанням законодавства про оплату праці на підприємствах здійснюють Міністерство праці та його органи, фінансові органи, органи Державної податкової інспекції, професійні спілки та інші органи (організації), що представляють інтереси найманих працівників. Державна фінансова інспекція не здійснює сукупність цих функцій ні за Бюджетним кодексом України, ні за будь-якими іншими нормами чинного законодавства. Таким чином, згідно статті 10 Закону України № 2939-ХІІ у органів державної фінансової інспекції відсутні повноваження контролю сфери трудових відносин і посадові особи вказаних органів не мають компетенції робити за результатами проведених ним ревізій висновки щодо порушення або додержання керівником підконтрольної установи вимог законодавства про працю.

Не вбачає позивач порушень чинного законодавства в частині оплати за спожиту електроенергію спальним корпусом школи-інтернату на загальну суму 148587,11 грн. Школа-інтернат має комплекс приміщень, в тому числі спальний корпус (блок) із спальними та побутовими кімнатами для підготовки до уроків, лагодження одягу, відпочинку й дозвілля, який не підпадає під визначення "гуртожиток" в розумінні вказаних в акті ревізії та вимогах норм Житлового кодексу України. Цей корпус не зареєстрований як гуртожиток у виконавчому комітеті міської Ради народних депутатів, учням не видавались ордери на вселення у спальний корпус, договір найму жилого приміщення в гуртожитку з учнями не укладається, вони не сплачують за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Крім того, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Херсонською міською радою 20.07.2006, в школі-інтернаті не значиться гуртожиток, а є спальний корпус. Тому вимоги Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затверджений постановою НКРЕ від 10.03.99 N 309 "Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам" (із змінами і доповненнями) не можуть застосовуватись до спального корпусу, в якому проживають учні за рахунок бюджетних коштів.

Представники позивача прибули в судове засідання, просять задовольнити вимоги.

ОСОБА_4 бухгалтерія по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області подала 02.11.16 заяву про вступ до справи в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, які є аналогічними вимогам позивача, просить визнати нечинним та скасувати рішення ДФІ у Херсонській області від 27.07.16 № 21-03-14-14/2911 в частині пп. 3.1, 3.2. 3.3.

Представник ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору в судове засідання 02.11.16 прибув, просить задовольнити його позовні вимоги. В судове засідання 14.11.16 не прибув, подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні.

Державна фінансова інспекція у Херсонській області (відповідач) заперечує проти позову, представником відповідача надано до суду письмові заперечення на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що ДФІ в Херсонській області просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність вимоги про усунення порушень від 07.10.2015 №21-07-14-14/4913, а також вказуючи, що всі дії суб'єкта владних повноважень вчинені на підставі, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Представники Державної фінансової інспекції прибули в судове засідання, просять відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, 3-ї особи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини.

Державною фінансовою інспекцією у Херсонській області проведена ревізія фінансово-господарської діяльності установ та закладів освіти підпорядкованих управлінню освіти і науки Херсонської облдержадміністрації в ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області за період з 01.01.12 по 01.05.16, висновки якої викладені в акті від 23.06.16 № 03-17/03. Під час контрольного заходу здійснювалась ревізія фінансово-господарської діяльності 8 установ та закладів, підпорядкованих управлінню освіти та науки Херсонської обласної державної адміністрації, які знаходяться на самостійному балансі і фінансуються за рахунок обласного бюджету та обслуговування яких здійснюється ОСОБА_4 бухгалтерією, в тому числі Херсонською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом I-III ступенів Херсонської обласної ради.

ОСОБА_4 бухгалтерія є юридичною особою, головною метою її створення стало забезпечення організації бухгалтерського обліку та звітності по виконанню кошторисів видатків установ та закладів освіти Херсонської області, які утримуються за рахунок обласного бюджету.

Херсонська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів Херсонської обласної ради (далі школа-інтернат) це загальноосвітній навчальний заклад для дітей, які потребують корекції вад слуху та розумового розвитку, що забезпечує реалізацію права таких громадян на здобуття повної загальної середньої освіти та здійснює заходи реабілітації. Позивач є юридичною особою, має самостійний баланс. Директор школи має право розпоряджатись рахунками та підписувати розрахункові документи з правом першого підпису, головний бухгалтер ОСОБА_4 бухгалтерії з правом другого підпису.

Відносини позивача з ОСОБА_4 бухгалтерією по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області врегульовані договором на надання послуг із бухгалтерського обслуговування від 14.04.11 № 2.

В ході ревізії проведено перевірку дотримання позивачем вимог наказу Міністерства освіти і науки України від 17.11.2003 № 763 «Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також вихованців шкіл-інтернатів» в частині забезпечення вихованців пільгових категорій предметами гардероба, текстильної білизни та предметами першої потреби (мийні засоби, засоби гігієни), за результатами якої встановлено, що щорічно централізованою бухгалтерією проводяться розрахунки обґрунтування цих потреб вихованців пільгових категорій. Видатки на зазначені цілі передбачені за КЕКВ 1131 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар, у тому числі м'який інвентар та обмундирування» у 2012 році та за КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» в 2013-2015 роках. Даною ревізією були виявлені порушення, касові видатки в ревізійному періоді проведені в значно менших обсягах від виділених з обласного бюджету асигнувань на ці цілі. При затверджених в кошторисах бюджетних асигнувань, які фактично профінансовані з обласного бюджету по КЕКВ 2210 (1131) на матеріальне забезпечення вихованців пільгових категорій, які потребують соціальної підтримки предметами гардероба, текстильної білизни та предметами першої потреби в 2012 році - 30370,51 грн., 2013 році - 53591,02 грн., в 2014 році - 65049,58 грн., в 2015 році - 73435,08 грн., проведено видатків з придбання предметів матеріального забезпечення у 2012 році на суму 29349,91 грн., у 2013 році на суму 12596,09 грн., у 2014 році на суму 51624,48 грн., у 2015 році на суму 60447,89 грн. Отже, частина бюджетних асигнувань, виділена та профінансована відповідно до кошторисів на матеріальне забезпечення вихованців, які потребують соціальної підтримки фактично використана на інші господарські потреби навчального закладу на загальну суму 68726,62 грн., а саме в 2012 році на суму 1020,6 грн., 2013 році 40994,93 грн., в 2014 році 13425,1 грн., в 2015 році - 12987,19 грн. Це склалося внаслідок того, що за рахунок виділених бюджетних асигнувань на придбання предметів гардероба, текстильної білизни та предметів першої потреби для вихованців пільгових категорій, які потребують соціальної підтримки, закладом придбано матеріальні цінності на потреби закладу за КЕКВ 1131 та КЕКВ 2210 в обсягах більших, ніж затверджено в кошторисі у відповідності до розрахунків потреб.

Так, наприклад, у 2013 році відповідно до кошторису та розрахунків до нього виділено з обласного бюджету бюджетних асигнувань на придбання та виготовлення білизни та придбання засобів гігієни для вихованців школи - інтернату за КЕКВ 2210 в сумі 57353,4 грн., з них профінансовано з обласного бюджету 53591,02 грн. (93,44%). Фактично проведено видатки з придбання предметів гардероба та текстильної білизни та засобів гігієни для вихованців лише на суму 12596,09 грн., а частина коштів в сумі 40994,93 грн. витрачено на інші господарські витрати закладу, бюджетні асигнування на які кошторисом не передбачені, а саме на придбання меблів (стелажі, тумби, шафи, антресолі, вішалки).

В 2015 році затверджено бюджетних асигнувань в кошторисі за загальним фондом по КЕКВ 2210 на придбання засобів гігієни для вихованців, які потребують соціальної підтримки в сумі 40223 грн., з них профінансовано 39928,08 грн. (99,6%), фактично використано на ці цілі лише 26642,09 грн., решта коштів в сумі 13285,99 грн. (39928,08 - 26642,09) використано на господарські потреби закладу, а саме: на придбання в листопаді 2015 року запчастин на суму 3619 грн. понад передбачені розрахунками - обґрунтуваннями на автомобіль, придбання килимових доріжок понад обсяги передбачені розрахунками - обґрунтуваннями на суму 3629 грн. 75 коп.; інші господарські засоби для потреб закладу на суму 6175,27 грн. понад обсяги передбачені розрахунками - обґрунтуваннями. Аналогічні порушення встановлено у 2012, 2014 роках.

Відповідно до п.20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердж. постановою КМУ від 28.02.2002 № 228 (далі Порядок № 228), під час визначення обсягів видатків бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об'єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних тощо). До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. Видатки на придбання обладнання, капітальний ремонт приміщень тощо, які не першочерговими, можуть передбачатися лише за умови забезпечення коштами невідкладних витрат. За висновком ревізії в періоді з 01.01.2012 по 01.01.2016 Херсонською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради взято зобовязання та проведено видатків бюджетних коштів, виділених по загальному фонду за КФКВ 070304 «Спеціальні загальноосвітні школи-інтернати, школи та інші заклади освіти для дітей з вадами у фізичному чи розумовому розвитку» по КЕКВ 1131 та КЕКВ 2210, на цілі що не відповідають бюджетним асигнуванням, затверджених у кошторисі на загальну суму 68427,82 грн., в тому числі у 2012 році на суму 1020,6 грн.; у 2013 році - 40994,93 грн.; у 2014 році - 13425,1 грн.; у 2015 році - 12987,19 грн., що є порушенням вимог п. 8 ст. 7, ч. І ст. 48 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010р. №2456-УІ (далі - Бюджетний кодекс України). Школою-інтернатом в 2012-2015 роках не виконано норми матеріального забезпечення предметами гардероба, текстильної білизни та першої потреби вихованців, які потребують соціальної підтримки у відповідності до вимог наказу №763. Відповідно до норм забезпечення предметами першої потреби вихованців що навчаються у школах-інтернатах у 2012 році: при нормі мила туалетного на одного вихованця 10 одиниць на рік фактично видано 7 од.; при нормі зубної пасти 4 одиниць на рік фактично видано 2 од., при нормі мила господарського 8 од. на рік фактично видано - 2 од. Аналогічно норми не виконувались у 2013-2015 роках. Відсоток виконання норм забезпечення предметами першої потреби вихованців школи-інтернату коливався від 19% до 98%.

Також ревізією було виявлено по КФКВ 070804, КФКВ 070805 за КЕКВ 2110 "Оплата праці працівників бюджетних установ" та КЕКВ 2120 "Нарахування на заробітну плату" завищені касові та фактичні видатки, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону № 996 та п. 1.2, 1.3, 1.4 Порядку складання фінансової, бюджетної та іншої звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердж. наказом Мінфіну України від 24.01.2012 № 44 (далі - Порядок № 44). Вибірковою перевіркою за 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015 навчальні роки виконання керівниками гуртків закладів освіти педагогічної роботи відповідно до журналів планування та обліку роботи гуртків та обсягу педагогічного навантаження, визначеного в тарифікації встановлено, що окремими керівниками гуртків школи-інтернату фактично не виконано години гурткової роботи. Проте, при встановленому відповідно до тарифікації керівникам гуртків обсяг річного навантаження завищений, не відповідає реальному навчальному навантаженню. Відповідно до статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту" та І п.64 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердж. наказом Міносвіти від 15.04.1993 №102 (далі - Інструкція № 102), педагогічне навантаження вчителя, керівника гуртка включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності в співвідношенні до тарифної ставки. Відповідно до статті 16 Закону України "Про загальну середню освіту" навчальний рік у загальноосвітніх навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форм власності розпочинається з 1 вересня і закінчується не пізніше 1 липня наступного року. Оплата праці працівників освіти, у тому числі педагогічних, провадиться відповідно до Інструкції № 102, пунктом 68 якої встановлено, що місячна заробітна плата педагогічних працівників установ освіти визначається шляхом множення ставки заробітної плати на їх фактичне навантаження на тиждень і ділення цього добутку на встановлену норму годин на тиждень. Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року. Відповідно до п.63 Інструкції №102 оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Оплата праці керівника гуртка за виконання ним педагогічної роботи в загальноосвітньому навчальному закладі, здійснюється в порядку, встановленому п. 68 Інструкції №102, тобто за тарифікацією, в тому числі і впродовж канікул учнів. Але при цьому працівник має відпрацьовувати впродовж канікулярного періоду ту норму годин, яка встановлена йому при тарифікації. Проте, відповідно до журналів планування та обліку роботи гуртків робота впродовж канікулярного періоду не здійснювалася.

Таким чином, в порушення вимог ст.94 Кодексу законів про працю України, ст.1, 2 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, за період з 01.09.2012 по 01.09.2015 необґрунтовано нараховано та сплачено керівникам гуртків заробітної плати при фактичному не виконанні роботи, тобто за невідпрацьовані години на загальну суму 8498,42 грн. та, як наслідок, зайво проведено нарахування та сплату єдиного соціального внеску на суму 3084,93 грн. Зазначене порушення призвело до втрат коштів обласного бюджету на загальну суму 11583,35 грн.

При дослідженні питання витрачання бюджетних коштів на оплату комунальних послуг та енергоносіїв фінінспекцією було встановлено, що між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" та позивачем укладались договори про постачання електричної енергії, про закупівлю товарів до договору про постачання електричної енергії (арк. справи 110-113), умови яких передбачали ціну, встановлену Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ України). У періоді з 01.01.2012 по 01.05.2016 закладом проводилась оплата по виставленим рахункам за послуги за цінами (тарифами) для категорії споживачів "непромислові споживачі" як адміністративного приміщення, так і гуртожитку, який знаходиться на балансі школи-інтернат, однак тарифи не розподілялись на категорію "непромислові споживачі" та категорію "гуртожитки (які підпадають під визначення населення)" .

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Спеціальна школа-інтернат є балансоутримувачем гуртожитку, в той час фактичним споживачем послуг за договором є населення (учні), яке проживає у гуртожитку. Згідно норм ч. 3 ст. 4, ст. 6, 127 Житлового кодексу України, гуртожитки входять до складу приміщень, що віднесені до житлового фонду, який призначений для проживання громадян, до яких відносяться також і учні, які проживають в них (гуртожитках) на період навчання. Відповідно до ч. І ст. 29 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435- ІУ, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до постанов Національної комісії регулювання електроенергетики України від 11.03.2010 №218, від 23.04.2012 № 497, від 23.10.2014 №164, від 26.02.2015 №220 встановлені тарифи на електроенергію, що відпускаються населенню. Гуртожитки (без будь-яких виключень) віднесено до об'єктів житлового фонду, призначені для проживання людей (населення), відповідно, розрахунки за постачання електроенергії мають здійснюватися за тарифами, встановленими для населення. Однак, школою-інтернатом не було укладено окремі договори на електропостачання для різних категорій споживачів, а саме для категорії споживачів - "непромислові споживачі", та для категорії споживачів - "гуртожитки (які підпадають під визначення населення)" . Внаслідок не укладання договору на постачання електричної енергії окремо для різних категорій споживачів, школою-інтернатом в порушення вимог п. 6 ч. І ст. 7 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 яку №2456-УІ, ст.4, 6 Житлового Кодексу України, постанов НКРЕ №218, №497, №164, №220 та п. 6 ст. 8 Закону №996, зайво сплачено бюджетних коштів за спожиті учнями-мешканцями гуртожитку комунальні послуги з постачання електричної енергії за завищеним тарифом у період з 01.01.2012 по 01.05.2016 на загальну суму 148587,11 грн.

Акт ревізії був підписаний начальником та головним бухгалтером ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області із запереченнями. За розглядом заперечень фінінспекція не знайшла підстав для зміни висновків ревізії, про що було повідомлено 3-ю особу.

За висновками ревізії відповідачем була сформована вимога від 27.07.2016 №21-03-14-14/2911 "Щодо усунення порушень законодавства", як була адресована начальнику ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області. У вимозі в пункті 3 було вказано про порушення, які допущені позивачем, а саме: здійснення видатків бюджетних коштів, виділених по КЕКВ 1131 та КЕКВ 2210 на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням, на загальну суму 68427,82 грн. (підпункт 3.1 вимоги); необґрунтоване нарахування та виплата керівникам гуртків заробітної плати при фактичному невиконанні роботи на загальну суму 11583,35 грн. (підпункт 3.2 вимоги); здійснення зайвої оплати за спожиту учнями-мешканцями спального корпусу електричної енергії за завищеним тарифом на загальну суму 148587,11 грн. (підпункт 3.3 вимоги). У вимозі фінінспекція вимагає усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків надати до 26.08.16.

ОСОБА_4 бухгалтерія по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області надіслала позивачу копію вимоги Державної фінансової інспекції у Херсонській області та повідомила позивача про необхідність здійснити заходи по відшкодуванню обласному бюджету видатків, не відшкодованих станом на 02.08.16, які зазначені в вимозі.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що у вимозі, яка є предметом спору, фінінспекція вимагає усунути порушення у встановленому законодавством порядку, тобто не вказує конкретного способу усунення порушення, а відносить вибір такого способу на розсуд підконтрольної установи з одним лише обмеженням - він повинен бути передбачений діючим законодавством.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні". Частиною 2 ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. У силу положень ч.1 ст.4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Пунктом 2 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. №550 (далі - Порядок №550), положення якого спрямовані на законодавчу деталізацію правовідносин з приводу реалізації органами державного фінансового контролю владних управлінських функцій контролю у спосіб проведення інспекцій також зазначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Відповідно до п.46 Порядку №550, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Аналізуючи положення наведених норм законодавства, суд доходить висновку, що прийняття вимоги органом Державної фінансової інспекції є засобом реагування на виявлені суб'єктом контролю порушення; вимога за своєю правовою суттю є рішенням суб'єкта владних повноважень, породжує для зобов'язаної особи правові наслідки у вигляді необхідності вчинення певних дій.

При цьому слід звернути увагу на те, що хоча оскаржена вимога фінінспекції і містить висновки про завдання державі збитків і їх розмір, проте в даному конкретному випадку суд позбавлений можливості врахувати правову позицію Верховного Суду України щодо застосування норм Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", яка викладена, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року у справах №№21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі №21-89а14, від 20 травня 2014 року №21-93а14 та інших, і полягає у тому, що у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, а пред'явлені фінінспекцією вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір не породжують безпосередньо права чи обов'язки для позивача. Як видно зі змісту листа-вимоги фінінспекції від 27.07.16 № 21-03-14-14/2911, відповідач безпосередньо не вимагає усунути виявлені порушення саме шляхом відшкодування (стягнення) збитків, а лише вказує, що порушення повинні бути усунутими "у встановленому законодавством порядку". В судовому засіданні посадові особи фінінспекції повідомили, що конкретних заходів усунення виявлених порушень у вимозі не зазначається, оскільки у підконтрольної установи є свобода вибору при виконанні цієї вимоги, це може бути не тільки відшкодування збитків, але перерозподіл бюджетних асигнувань, покарання винних осіб шляхом притягнення до дисциплінарної або матеріальної відповідальності тощо. Так, на день розгляду справи виконаний п. 3.1 оспорюваної вимоги шляхом зменшення бюджетних асигнувань школі на суму 68427 грн. 82 коп., це відбулось за рахунок економії за кодом бюджетної класифікації "Продукти харчування". У зв'язку з цим суд не може беззаперечно оцінити вказану вимогу як таку, що вказує на необхідність відшкодування позивачем збитків, а тому не може прийти до висновку, що вона необов'язкова для виконання позивачем і не створює для нього правових наслідків, що мало б наслідком відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом дійшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог з урахуванням наступного.

Пунктом 8 ч. 1 статті 7 БК України передбачено, що бюджетна система України ґрунтується на певних принципах, один з яких принцип цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Ч. 1 ст. 48 БК України встановлено , що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Відповідно до Порядку № 228 формування та використання бюджетних асигнувань розпорядниками бюджетних коштів (в даному випадку директором школи-інтернату) проводиться в такому порядку: складання проектів кошторису, розгляд і затвердження кошторису і виконання кошторису. У процесі виконання кошторису та затвердженого головним розпорядником плану асигнувань головний розпорядник за поданням розпорядника коштів відповідно до пункту 47 Порядку № 228 має право вносити зміни до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету, плану надання кредитів із загального фонду бюджету та плану спеціального фонду, плану використання бюджетних коштів, помісячного плану використання бюджетних коштів вносяться у разі виникнення потреби у перерозподілі бюджетних асигнувань у розрізі економічної класифікації видатків бюджету в межах загального обсягу бюджетних призначень за бюджетною програмою окремо за загальним і спеціальним фондами бюджету. І як свідчать представники сторін в судовому засіданні, головним розпорядником коштів в 2012-2015 роках довідками вносились зміни до плану асигнувань загального фонду бюджету на утримання школи-інтернату у межах затверджених річних планів асигнувань.

Дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в школі-інтернаті утримують за рахунок держави, діти не тільки вчаться, їм надається соціальна допомога та соцзахист, для таких дітей передбачається мінімальне матеріальне забезпечення, витрати на харчування, одяг та взуття, мінімальний стандарт медичного обслуговування, забезпечення іграшками, що сприяють розвитку, спортивним інвентарем тощо. Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Норми матеріального забезпечення затверджено державою, і змінювати ці норми самостійно позивач не має повноважень. Суд приймає до уваги також ту обставину, що ревізією виявлено недофінансування протягом усього перевіряємого періоду потреб позивача у матеріальному забезпеченні вихованців пільгових категорій, які потребують соціальну підтримку, у предметах гардероба, текстильної білизни та предметами першої потреби, тобто не профінансовано 100% запланованих видатків у розрахунку на одну дитину.

Школою-інтернатом не заперечується факт того, що при придбанні предметів гардеробу, текстильної білизни та предметів першої потреби для вихованців школи-інтернату касові видатки були проведенні в значно менших обсягах від виділених з обласного бюджету , що , на думку суду, свідчить про порушення приписів наказу Міносвіти України від 17.11.2003 № 763 "Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також виховання шкіл-інтернатів". Доводи позивача про те, що даний факт не є порушенням Бюджетного кодексу у вигляді нецільового використання бюджетних коштів, оскільки витрачав бюджетні кошти в межах сум, які були передбачені кошторисами за КЕКВ 1131 та КЕКВ 2210, суд вважає хибними. За поясненнями представників позивача економія у засобах гардеробу, текстильної білизни та предметів першої потреби виникла внаслідок того, що діти не знаходились в школі з різних причин - хвороба, лікування в санаторії тощо. Видатки на придбання гардеробу, текстильної білизни та предметів першої необхідності були запланові відповідно до певних норм та кількості таких осіб пільгових категорій, профінансовані, тому бюджетні кошти, які виділялись на дані цілі, позивач мав використовувати тільки на ці цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями, а не на придбання інших предметів в межах одного КЕКВ. Дійсно, придбання килимів та килимових доріжок, придбання запчастин до транспортних засобів, пально-мастильних матеріалів, посуду, також відноситься до КЕКВ 2210 (1131). Разом з тим при складанні кошторису за кожним видатком в межах даного коду складається розрахунки обґрунтування, під які головним розпорядником виділяються бюджетні кошти. Бюджетні асигнування виділяються за цільовою ознакою, тому виділені грошові кошти позивач мав використовувати саме на заплановані цілі. Відповідно до частини 5 статті 10 Кодексу видатки бюджету класифікуються за економічною характеристикою операцій, що здійснюються при їх проведенні (економічна класифікація видатків бюджету). Цільове використання за кодами економічної класифікації не визначається. Доказів того, що школа-інтернат зверталась до головного розпорядника із метою зменшення видатків на придбання предметів гардероба та текстильної білизни, засобів гігієни для вихованців у зв'язку із зменшенням чисельності учнів, обґрунтування перерозподілу бюджетних асигнувань на інші цілі (ремонт автомобіля, придбання меблів, килимків) немає. Видатки на придбання гардеробу, текстильної білизни та предметів першої необхідності офіційно не були зменшені, підстав такого зменшення при незмінності кількості дітей та днів перебування дітей у школі-інтернаті ревізія не виявила, хоч коригування кошторису допускається на протязі бюджетного року.

Таким чином, школою не виконані норми матеріального забезпечення предметами гардероба, текстильної білизни та першої потреби вихованців, які потребують соціальної підтримки. Визначення поняття нецільового використання бюджетних коштів надано ч. 1 ст. 119 БК України, витрачання бюджетних коштів на цілі, що не відповідають бюджетним асигнуванням (кошторису) є нецільовим використанням бюджетних коштів. Отже, нецільовим використанням бюджетних коштів є витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, напрямам використання бюджетних коштів, визначених у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або в порядку використання бюджетних коштів, бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів). Тобто це фінансування за рахунок бюджетних коштів видатків, взагалі не передбачених видатковими статтями затвердженого бюджету, або ж фінансування одних видаткових статей за рахунок інших . Нецільовим використанням бюджетних коштів, на думку суду, має також визнаватись витрачання бюджетних коштів понад установлені нормативи, у разі коли такі види витрачання не дозволені нормативно-правовими актами або не обумовлені окремо при виділенні коштів тощо. Відповідно до ч. 20 , ч. 24 ст. 116 БК України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та нецільове використання бюджетних коштів визнається бюджетним правопорушенням.

Також суд вважає правомірним висновок фінінспекції про порушення оплати праці керівників гуртків школи-інтернату. Оплата праці працівників освіти, у тому числі педагогічних, провадиться відповідно до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівникам освіти, затвердж. наказом Міносвіти № 102 від 15.04.1993 . Пунктом 63 Інструкції № 102 оплата праці педагогічних працівників провадиться виходячи із встановлених ставок зарплати з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок. Навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Педагогічне навантаження вчителя, керівника гуртка включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку, а також інші види педагогічної діяльності. Згідно п. 74 Інструкції № 102 за час роботи в період канікул оплата праці педагогічних працівників та осіб з числа керівного, адміністративно-господарського та навчально-допоміжного персоналу, яким дозволяється вести викладацьку роботу або заняття з гуртківцями в тій же установі, провадиться з розрахунку заробітної плати, встановленої при тарифікації, що передувала початку канікул. П. 68 Інструкції № 102 встановлено, що місячна заробітна плата педагогічних працівників установ освіти, визначається шляхом множення ставки заробітної плати на їх фактичне навантаження на тиждень і ділення цього добутку на встановлену норму годин на тиждень. Встановлена при тарифікації заробітна плата виплачується щомісячно незалежно від кількості тижнів і робочих днів у різні місяці року.

Оплата праці керівника гуртка за виконання ним педагогічної роботи в загальноосвітньому навчальному закладі, здійснюється в порядку, встановленому п. 68 Інструкції №102, тобто за тарифікацією, в тому числі і впродовж канікул учнів. Але при цьому працівник має відпрацьовувати впродовж канікулярного періоду ту норму годин, яка встановлена йому при тарифікації. Проте, ревізією було перевірено ведення обліку педагогічного навантаження та виявлено відсутність в журналах планування та обліку роботи гуртків здійснення занять впродовж канікулярного періоду.

Доводи позивача про те, що під час канікул керівник закладу освіти залучив педагогічних працівників до педагогічної та організаційної роботи в межах часу, що не перевищує їх навчального навантаження до початку канікул, що в школі затверджений план роботи в канікулярний період, судом не приймаються, як не підтверджені належними доказами ні при ревізії, ні в ході розгляду заперечень, ні в суді. При проведені ревізії позивачем не надавалось документів, які підтверджують планування та виконання керівниками гуртків організаційно-педагогічної роботи продовж канікулярного періоду, журнали обліку роботи гуртків не були заповнені відносно роботи в канікулярний період тиждень. Ведення табеля обліку загального робочого часу не спростовує порушення, оскільки відсутній облік саме педагогічної роботи.

Також є помилковими доводи позивача щодо відсутності у фінінспекції повноважень для здійснення контролю за додержанням законодавства про оплату праці . Мета ревізії, яку проводив відповідач, була перевірка цільового та ефективного використання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів; ведення бухгалтерського обліку, а також складання фінансової та бюджетної звітності, кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету. Якщо керівники гуртків не відпрацьовують запланований обсяг гурткової роботи, то відповідно не виконується норматив педагогічного навантаження 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку.

Посилання позивача на те, що зарплата педагогічним працівникам здійснюється без врахування фактичного обсягу педагогічної роботи, а також, що ведеться табель обліку робочого часу, суперечить вищевказаним нормативним актам. В табелі обліковується саме робочий час, а не педагогічне навантаження кожного з працівників-педагогів. Тому фінінспекція дійшла правильного висновку про необґрунтовану виплату заробітної плати за фактично невиконану роботу.

Щодо порушення чинного законодавства в частині оплати за спожиту електроенергію спальним корпусом школи-інтернату на загальну суму 148587,11 грн. суд дійшов до висновку про те, що відсутність у спального корпусу школи-інтернат статусу гуртожитку не є вирішальним при укладанні договорів з енергопостачальною компанією та вибір відповідного тарифу. Споживання електроенергії є договірним. Спальний корпус школи-нтернату обладнаний окремим лічильником. Тарифи на електроенергію для населення, яке проживає в житлових будинках, у тому числі гуртожитках, значно менше тарифів для непромислових споживачів. П. 2 Правил користування електричною енергією для населення, затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, під побутовими потребами розуміє - споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов проживання та/або перебування фізичних осіб на обєкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), в тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) обєктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності; а побутового споживача як фізичну особу, яка використовує електричну енергію для задоволення власних побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником.

Метою використання електроенергії, яка відпускається на спальний корпус, за договорами з ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» є, насамперед, задоволення соціально-побутових потреб учнів, що проживають в спальному корпусі. Оскільки кінцевим споживачем продукту (енергії) є громадяни, то немає ніяких правових підстав для встановлення для них тарифу іншого, ніж встановленого для населення. Школа-інтернат не позбавлена можливості захистити своє право на справедливі тарифи шляхом спонукання електропостачальника внести зміни до договору про постачання електричної енергії в добровільному або судовому порядку.

Таким чином, оскільки судом встановлено наявність порушення позивачем норм законодавства , то звернута до 3-ї особи вимога фінінспекції усунути таке порушення є законною.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від поршень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. З аналізу наведених норм вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин. Оскаржуваний позивачем п. 3 вимоги від 27.07.16 № 21-03-14-14/2911 містить вимоги, адресовані саме ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області, тому висновок про вплив вимоги фінінспекції на права та інтереси позивача у сфері публічно - правових відносин має характер припущень, оскільки це залежить від правової опозиції 3-ї особи. Суд вважає, що ця вимога відповідача не створює правових наслідків для позивача, оскільки не містять приписів зобов'язального характеру, тому позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав саме від відповідача, за таких обставин суд відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Третя особа має обґрунтовані вимоги на даний предмет спору, але враховуючи невиявлення порушень законодавства або компетенції при формування спірної вимоги суд також відмовляє 3-й особі в задоволенні позову.

Судові витрати не відшкодовуються.

Надмірно сплачений позивачем судовий збір в сумі 2050 грн. 97 коп. повертається з бюджету.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволені позовних вимог Херсонської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради відмовити у повному обсязі.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 бухгалтерії по обслуговуванню закладів та установ освіти Херсонської області відмовити у повному обсязі.

Повернути Херсонській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів Херсонської обласної ради з Державного бюджету 2050,97 грн. (дві тисячі п'ятдесят гривень дев'яносто сім копійок) судового збору як надміру сплаченого.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 21 листопада 2016 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.3