Справа № 760/11185/16-а
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/950/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі : - Казакова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 9-ї роти 1-го батальйону рядового поліції Стрілець Ганни Григорівни про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 9-ї роти 1-го батальйону рядового поліції Стрілець Г.Г. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 17.06.2016 року за адресою вул. Уманська м. Києва, а також скасувати постанову серії ПС2 № 820928 від 17.06.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивує тим, що поліцейським патрульної служби 9 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м. Києві рядовою Стрілець Г.Г. було складено Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 820928 від 17.06.2016 року, якою накладено на позивача штраф у розмірі 255,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права.

Зазначає, що інспектор патрульної поліції зупинив водія ОСОБА_2 17.06.2016 року о 01-10 год. на вул. Уманській з тих підстав, що він порушив вимоги знаку 3.21 «В'їзд заборонено» та 17.06.2016 року о 01-20 год. за тією ж адресою - вул. Уманська, інспектор Стрілець Г.Г. винесла постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУаАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. До того ж, вважає, що складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням прав позивача та норм закону, а саме на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що постанова серії ПС2 №820928 від 17.06.2016 року відносно ОСОБА_2 була винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено з урахуванням санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП та особи правопорушника. Інспектор патрульної поліції відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, винесла постанову на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу. Вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що поліцейським патрульної служби Стрілець Г.Г. було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 820928 від 17.06.2016 року, за порушення п.п.3.21 ПДР України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с.7).

Дана постанова була винесена з урахування всіх вимог передбачених ст. 256, 283 КУпАП.

Вбачається, що в даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.

Судом встановлено, що поліцейський патрульної служби 9 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м. Києві Стрілець Г.Г. є працівником Органів Національної поліції, має спеціальні знання, а отже постанова серії ПС2 № 820928 від 17.06.2016 року винесена правомірно.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з відповідної постанови серії ПС2 № 820928 від 17.06.2016 року, 17.06.2016 року о 01 год. 20 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем HYUNDAI SONATA державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: вул. Ушинського, 1 у м. Київ, здійснив проїзд на знак «В'їзд заборонено», чим порушив п.п.3.21 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Згідно п.п.3.21 ПДР України, забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою:

- запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

- запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

- організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;

- запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач здійснив в'їзд на знак «В'їзд заборонено», однак, на думку останнього, інспектор незаконно розглянула справу на місці зупинки транспортного засобу та не дала йому скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, позивач не заперечує, що був присутній на місці вчинення правопорушення, а розгляд справи інспектором згідно ст. 258 КУпАП також здійснювався на місці вчинення правопорушення, а тому заперечення щодо не повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та порушення його прав передбачених ст..268 КУпАП, є безпідставними.

Доказів на підтвердження того, що позивач не порушував п.п.3.21 ПДР України, останнім не надано та з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: