Справа № 2-а-69/10
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2010-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-69/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району РВ ГУМВС України в Закарпатській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АО № 040462 від 11 березня 2010 року та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 046163 від 11 березня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 11 березня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району прапорщиком міліції ОСОБА_2, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АО № 040462. Згідно вказаного протоколу, він о 12:00 год. у м.Перечин по вул.Червоноармійській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, заїхав на автостанцію, чим порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд зоборонено» ПДР України. З даним протоколом, він не погодився та пояснив вищевканому інспектору, що 11 березня 2010 року біля 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Червоноармійській в м.Перечин, він їдучи у напрямку с.Зарічево Перечинського району, заїхав на автостанцію із задньої сторони, тоді як, дорожній знак «В'їзд заборонено» розташований в іншому місці, і у напрямку якому він рухався дія заборонюючого знаку не поширювалася. Однак, всупереч його поясненням, цього ж дня інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району прапорщиком міліції ОСОБА_2, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 046163, згідно якої його визнано винним у вчиненні провопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Вищевказаний протокол та постанову вважає незаконними, та такими, що складені з грубим порушенням ст.59 Конституції України, ст.ст. 7, 33, 245, 268, 283, КУпАП. Тому, на підставі вищенаведеного просить визнати протиправними дії інспектора Галасника М.М. по складанню протоколу та скасувати вказану постанову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінив свої позовні вимоги, а саме просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення. Крім цього пояснив, що 11 березня 2010 року біля 12 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Червоноармійській в м.Перечин, він заїхав на автостанцію із задньої сторони, тоді як, дорожній знак «В'їзд заборонено» розташований в іншому місці, і у напрямку якому він рухався дія заборонюючого знаку не поширювалася.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 128 КАС України.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 22 березня 2010 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, не було надано відповідних доказів, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 6 ст. 71 КАС України.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 11 березня 2010 року біля 12 год. 00 хв. вона знаходилася в автомобілі марки «Дейво» по вул.Червоноармійській в м.Перечин, яким керував ОСОБА_1, і вони заїхали на автостанцію зі сторони, де не було ніякого дорожнього знаку, в той час їх зупинив інспектор ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району ОСОБА_2, який склав протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 вказавши, що останній заїхав на автостанцію порушивши вимогу дорожнього знаку «В'їзд заборонено».

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов слід задовольнити виходячи з таких підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.п.1,3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст.18 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно ст.222 КУпАП до компетенції працівників органів внутрішніх справ віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району РВ ГУМВС України в Закарпатській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АО № 040462, згідно якого ОСОБА_1 о 12.00 год. в м.Перечин по вул.Червоноармійській, керуючи транспортним засобом «Дейво» д/н НОМЕР_2, заїхавши на автостанцію, порушив вимогу дорожнього знаку 3.21 ПДР України «Вїзд заборонено» (а. с. 5).

Також встановлено, що цього ж дня інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району РВ ГУМВС України в Закарпатській області прапорщиком міліції ОСОБА_2, на підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 046163 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с.4).

Крім цього встановлено, що позивач 11 березня 2010 року рухався із задньої сторони автовокзалу по вул.Червоноармійській у м.Перечин, і з його боку не було заборонюючого дорожнього знаку «В'їзд заборонено», про що свідчать пояснення свідка ОСОБА_3 та схема розташування дорожніх знаків на автостанції по вул.Червоноармійській у м.Перечин, з якої вбачається, що знак «В'їзд заборонено» поширюється на інший бік дороги, а не на той бік, з якого ОСОБА_1 заїхав на автостанцію.

Згідно п.3.21 Правил дорожнього руху України дія знаку «В'їзд заборонено» поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Як убачається із постанови, що оскаржується, в такій не зазначено доказів, на підставі яких було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, не враховано пояснення позивача з цього приводу, не зазначено свідків, які б могли підтвердити факт порушення позивачем під час керування транспортним засобом вимогу дорожнього знаку «В'їзд заборонено» тощо. Отже, із постанови взагалі не видно з яких підстав відповідачем встановлено, що позивач порушив правила дорожнього руху.

Також, при складанні постанови субєктом владних повноважень інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району РВ ГУМВС України в Закарпатській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 вчинено ряд порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо.

Пленум Верховного Суду України Постановою № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997р. № 341 одним з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів (п.п.5п.4).

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України № 111 від 27 березня 2009 року взаємовідносини працівника ДПС з учасниками дорожнього руху мають ґрунтуватися на принципах дотримання законності, забезпечення свободи та недоторканності особи, забезпечення її прав, уважному, доброзичливому і поважному ставленні до громадян (п.28.1).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням того, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що змінений позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст.1,2,3,17,18,70,71, 86, 159-163 КАС України, ст.ст. 222, 251, 258, 288 КУпАП, ст.11 Закону України ?ро міліцію, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 27 березня 2009 року за № 111, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Змінений позов задовольнити .

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 046163 від 11 березня 2010 року, винесену інспектором ДПС ВДАІ та АТІ з обслуговування Перечинського району РВ ГУМВС України в Закарпатській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: «підпис» ОСОБА_4

ВІРНО:

Суддя Перечинського районного

с у д у ОСОБА_4