Справа № 814/1980/16
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/1980/16

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

16 листопада 2016 року Справа № 814/1980/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

про

визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби (далі – відповідач, Митниця), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці ДФС щодо складання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених коштів за результатами розгляду заяви ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» від 15.09.2016 року Вих. № 1145/101-05-117-05;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про повернення надмірно сплаченого податку, але отримав відмову. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача щодо складання висновку про повернення надмірно сплаченого податку є протиправною, оскільки законодавчо встановленою умовою повернення надмірно сплаченого податку є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплаченого податку.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що у Митниці відсутні законодавчі підстави для складення висновку про повернення коштів з Державного бюджету України (арк. спр. 139 - 143).

Третя особа надала пояснення, в яких зазначено, що органи Державної казначейської служби безпосередньо здійснюють виконання рішень про стягнення надходжень бюджету (арк. спр. 49 - 51).

Від позивача та третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, порадившись на місці ухвалив розглянути справу в подальшому в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Миколаївською митницею ДФС, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товару, що переміщується через митний кордон України прийнято рішення про коригування заявленої ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» митної вартості товару від 18.10.2013 року № 504000003/2013/000150/2, від 23.06.2014 року № 504000003/2014/000036/1, від 24.11.2014 року № 504000003/2014/000058/1, від 03.09.2014 року № 504000003/2014/000047/1.

Постановами Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі № 814/3556/14, від 17.06.2015 року у справі № 814/3217/14, від 21.01.2015 року у справі № 814/3790/14 та від 19.09.2014 року у справі № 814/2464/14 за позовами ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до Митниці, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості від 18.10.2013 року № 504000003/2013/000150/2, від 23.06.2014 року № 504000003/2014/000036/1, від 24.11.2014 року № 504000003/2014/000058/1, від 03.09.2014 року № 504000003/2014/000047/1.

Ухвалами Одеського апеляційного суду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі № 814/3556/14, від 17.06.2015 року у справі № 814/3217/14, від 21.01.2015 року у справі № 814/3790/14 та від 19.09.2014 року у справі № 814/2464/14 залишено без змін.

15.09.2016 року з метою виконання рішень суду, що набрали законної сили, та повернення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 2266707,80 грн. позивач звернувся до Митниці з заявою Вих. № 1145/101-05-117-05.

Відповідач розглянув вищезазначену заяву та склав відповідь (Вих. № 4103/10/14-70-19-38 від 26.09.2016 року), якою відмовив позивачу у поверненні надмірно сплаченого податку. У своєму листі Відповідач зазначив, що остаточне рішення по справам не винесено, оскільки справи не переглянуті судом касаційної інстанції. Суми грошових коштів, що оскаржувалися, не відповідають сумам надмірно сплачених платежів. Крім того, при зверненні до митниці не надано підтвердження відсутності податкового боргу.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є митні органи - щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони.

За приписами ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків. Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року затверджений «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» (далі - Порядок № 618).

Цей Порядок згідно п. 2 визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій етапі 284 Митного кодекс/ України та в міжнародних договорах України.

Згідно з положеннями розділу III п. 1 Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів, платником податку до загального відділу митного органу, яким здійснювалося оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Відповідно до пунктів 2 – 4, 6, 7 Порядку № 618, заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 року № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п’ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Тобто, законодавчо встановленою умовою повернення коштів, вказаних в позовній заяві, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

З відповіді відповідача від 26.09.2016 року Вих. № 4103/10/14-70-19-38 вбачається, що Митниця не ставить під сумнів обґрунтованість вказаних позивачем причин повернення коштів та не зазначає про жодні недоліки в документах, які надані позивачем в якості додатків до заяви. Зазначена відповідь Митниці не містить в собі викладення фактичних обставин відмови в складенні висновку про повернення коштів, окрім посилань про відсутність в рішеннях зобов'язання митниці повернути кошти.

В листі відповідача зазначено про невідповідність суми гарантії, заявленої до повернення. Зокрема, зазначено, що суми грошових коштів, що оскаржувалися, не відповідають сумам надмірно сплачених платежів, які підлягають поверненню. Проте, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки суми грошових коштів, що підлягають поверненню, взагалі не були предметом розгляду судових справ, оскільки оскаржувались рішення митниці про коригування митної вартості. Крім того, відповідачем сума гарантії врахована лише частково, тобто не враховані суми по всім митним деклараціям.

Вимога позивача стосується надання висновку щодо повернення сум, які були забезпечені гарантією, та зараховані митницею до Державного бюджету України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Суд також бере до уваги що, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди, незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, перевіряють їх відповідність усім зазначеним вимогам статті 2 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких умов суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці ДФС щодо складання висновку про наявність підстав для повернення надмірно сплачених коштів за результатами розгляду заяви ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» від 15.09.2016 року Вих. № 1145/101-05-117-05.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.