Справа № 200/5497/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/5497/16-а
Провадження № 2а/200/259/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Кравченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про неправомірні дії Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінського і обласного управлінні, -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

З 28 березня 2005 року вона вийшла на пенсію державного службовця з Головної Державної казначейської служби України у м. Дніпропетровськ. Для розрахунку пенсії була видана довідка № 05-05/939 від 06.04.2005 року про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед призначенням пенсії, що подається відповідно до Закону «Про державну службу» з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та суми індексації заробітної плати. Проте відповідно до листа управління ПФУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська розрахунок пенсії виконано без урахування інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та суми індексації заробітної плати. Дізнавшись із судової практики Верховного Суду України про необхідність врахування у складі заробітку для обчислення розміру пенсії усіх виплати, з яких справляються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вона звернулась із заявою від 03.11.2015 року до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з проханням перерахувати її пенсію відповідно до наданої довідки про заробітну плату, з урахуванням усіх виплат, з яких сплачувались страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Проте листами УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та обласного управління Пенсійного фонду України у перерахунку пенсії відмовлено з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу».

Враховуючи викладене, позивачка просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська та обласного управління пенсійного фонду м. Дніпропетровськ щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії «інші виплати», з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а також залишивши їй призначену індексацію в розмірі 368,21 доплата бюджета 28,40. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в розмірі 90%. Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на користь позивача судові витрати.

Ухвалою суду від 22 липня 2016 року відповідача у справі Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська замінено на підставі ст. 55 КАС України його правонаступником - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2011 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що складові заробітної плати визначені ст. 2 Закону України «Про оплату праці». Згідно з цією нормою матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати, тому зазначені виплати не враховувались для обчислення та перерахунку пенсії. За своєю правовою природою індексація також не може бути частиною заробітної плати. Також, на дату звернення позивача до відповідача, у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 8.12.2014 року, зазнали змін норми, які визначають механізм проведення перерахунку призначених пенсій державним службовцям, а саме ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». На дату звернення позивача до відповідача умови та порядок перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не визначені. Крім того, відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. В звязку з чим здійснення перерахунку пенсій державних службовців після 01 червня 2015 року законодавством не передбачено. На підставі викладеного, просив адміністративний позов залишити без задоволення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що з 29 березня 2005 року управлінням пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська позивачу була призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Загальний стаж станом на 29.03.2005 року складає 37 років 19 днів, в тому числі на державній службі 24 роки 4 місяці 16 днів.

При розрахунку пенсії відповідач виходив із розміру заробітної плати 2199,86 грн., в тому числі: посадовий оклад 1050,00 грн.; надбавка за ранг 55,00 грн.; надбавка за вислугу років (30%) 331,50 грн.; премія за загальні результати роботи 430,95 грн., грн.; надбавка за високі досягнення 332,41 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2011 року № 651 «Про утворення територіальних органів Державної казначейської служби» правонаступником Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області є Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області.

В листопаді 2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідки від 03.11.2015 року № 13-08/542-11237.

Відповідач листом № Ч-115 від 04.11.2015 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що такі види виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачені ст.33 вищезазначеного закону як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення та перерахунку пенсії.

У відповіді Головного управління Пенсійного фону України в Дніпропетровській області від 23.12.2015 року № Ч-1646-15 зазначені аналогічні підстави, крім того, вказано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року скасовано з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб,я ким пенсії призначались, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу».

Такі дії відповідача суд вважає протиправними виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами другою, шостою статті 33 Закону Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога

для вирішення соціально-побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, від 03.11.2015 року № 13-08/542-11237 Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 працювала в Управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області. Заробітна плата за посадою спеціаліста першої категорії, з якої призначено пенсію, для її перерахунку становить 2449,47 грн.: посадовий оклад 1050,00 грн.; надбавка за ранг 55,00 грн.; надбавка за вислугу років (30%) 331,50 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 430,95 грн.; премія 332,41 грн.; інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) 249,61 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, встановлена посадовим особам органів державної казначейської служби, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-14а14.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих нею, а саме довідки від 02.03.2016 року № 11-08/80-1832, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати.

Верховний Суд України своєю постановою від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) звертає увагу на перевагу в застосуванні норм прав спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Своєю постановою від 10.12.2013 року (справа № 21-348а13) з питання застосування відсотку для перерахунку пенсії державного службовця Верховний Суд України зазначає, що при перерахунку пенсії державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діє на момент призначення пенсії, а не на момент перерахунку вже призначеної пенсії.

Стосовно доводів відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсій державних службовців після 01 червня 2015 року законодавством не передбачено, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії, зокрема, державним службовцям.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України , зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачені п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі «Про державну службу», свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше.

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст. 21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Разом з тим, вимоги позивача про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 01 січня 2011 року судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідно до норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пенсія є періодичним (щомісячним) платежем, отже позивач щомісяця повинен був дізнаватися про порушення своїх прав відповідачем.

Частиною першою статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Уточнені довідки на поновлення права на розмір пенсії заявлені позивачем до пенсійного органу 03 листопада 2015 року.

З матеріалів справи не вбачається будь-яких підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з 03 листопада 2015 року.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, про неправомірні дії Управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінського і обласного управління задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії «інші виплати», з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки від 03.11.2015 року № 13-08/542-11237 з урахуванням інших виплат, на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в розмірі 90 % від розміру заробітної плати, з 03 листопада 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску