Справа № 204/6111/16-а
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/6111/16-а
Провадження № 2-а/204/171/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Онбиш А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Машталер А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6-ї роти 3 батальйону УПП Воскобійника Анатолія Олеговича, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 6-ї роти 3 батальйону УПП Воскобійника Анатолія Олеговича, третя особа - Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, постановою інспектора УПП м. Дніпро Воскобійника А.О. серії АР № 017150 від 22 вересня 2016 року на нього - ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425,00 гривень. Він вважає, що постанова є незаконною, винесена з порушенням норм адміністративного права та підлягає скасуванню з наступних підстав. Інспектором Управління патрульної поліції в постанові зазначено, що 22 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ VITO, днз НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.3. «Подвійна суцільна». При перевірці документів не пред'явив поліс обов'язкового страхування, чим порушив п. 2.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Однак, обставини, вказані інспектором у постанові, на думку позивача, не відповідають дійсності. Позивачем зазначено, що 22 вересня 2016 року він перебував у ТРЦ «Аполло» і його автомобіль був припаркований на стоянці вказаного ТРЦ. Коли позивач знаходився на стоянці, в автомобілі зі своїм сином, до них під'їхав патрульний автомобіль та інспектором УПП було повідомлено, що позивач ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме перетнув суцільну лінію розмітки. При цьому доказів на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху інспектором УПП надано не було. Після цього позивач передав інспектору водійське посвідчення та талон реєстрації автомобіля, а страховий поліс він пред'явив, не передаючи до рук інспектора УПП. Позивачем було повідомлено інспектору УПП, що страховий поліс він передасть у разі складення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, позивач вважає, що вимоги інспектора УПП щодо пред'явлення полісу страхування були незаконними. Після цього інспектором УПП - відповідачем Воскобійник А.О., відносно позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за відсутність страхового полісу, та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень. Позивач вважає, що для винесення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у відповідача не було правових підстав, оскільки вина у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення законним способом не доведена, а також не виконані вимоги ст. 33 КУпАП, при винесенні постанови не враховано особу позивача ОСОБА_1, майновий стан та обставини, що пом'якшують або обтяжують адміністративну відповідальність позивача. На підставі вищевикладеного позивач звертається до суду з вказаним позовом і просить суд визнати дії інспектора роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Дніпрі Воскобійника А.О. протиправними та скасувати постанову серії АР № 017150 від 22.09.2016 року.

Відповідач надав суду заперечення на позов, в яких посилався на те, що під час патрулювання 22 вересня 2016 року відповідачем був помічений автомобіль марки MERSEDES-BENZ VITO, номерний знак НОМЕР_1, який перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.3 та порушив п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху, а саме здійснив поворот ліворуч, перетнувши лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна» в м. Дніпро по вул. Титова, біля будинку № 36-А. При перевірці документів на законну вимогу поліцейського позивач не пред'явив полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Керуючись Правилами дорожнього руху забороняється перетинати подвійну суцільну лінію як для виконання обгону, так і для повороту ліворуч або розвороту. Кожний має право розраховувати на те, що й інші учасники чітко виконують Правила. Дія учасників дорожнього руху не повинна створювати перешкоду для інших учасників. Також, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі перелік документів, визначений ПДР, одним з яких є поліс обов'язкового страхування та дотримуватись усіх ПДР. Позивач, як водій, повинен був розуміти усю відповідальність, сідаючи за кермо, та зберігати безпечні обставини на дорозі, на вимогу посадової особи, показати усі документи, необхідні для перевірки особи і транспортного засобу. Застрахованою вважається відповідальність будь-якої особи, яка на законних підставах керує транспортним засобом, зазначеним у страховому полісі. Водієм виявився позивач ОСОБА_1, який передав документи для перевірки інспектору патрульної поліції. При перевірці документів позивач не пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, посилався на п.2.1 Правил дорожнього руху, на ст. 53 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідачем було встановлено наявність двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме відсутність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вчинюване позивачем, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425,00 гри., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 017150 від 22.09.2016 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Інспектором патрульної поліції Воскобійник А.О. винесено постанову згідно ст. 258 КУпАП. Ст. 33 КУпАП встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, та слід зазначити, що всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку відповідача. Весь час у інспектора патрульної поліції Воскобійника А.О. та його напарника працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала весь процес оформлення адміністративного правопорушення. Вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного просив суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. При цьому зазначив, що 22 вересня 2016 року 09 годині, він знаходився на паркові біля ТРЦ «АПОЛЛО» по вул. Титова в м. Дніпропетровську, де до нього підійшов інспектор патрульної поліції Воскобійник А.О. На його вимогу надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він показав, що вказаний поліс в нього наявний, однак не пред'явив його для ознайомлення інспектору патрульної поліції Воскобійника А.О., оскільки вважав, що він був зупинений незаконно та безпідставно, а тому не зобов'язаний пред'являти поліс.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що постанова винесена на законних підставах.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції 6 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції Воскобійник А.О. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 017150 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а. с. 10).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1, 22 вересня 2016 року о 14 годині 40 хвилин, по вул. Титова, 36-А у м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ VITO, номерний знак НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, перетнувши горизонтальну дорожню розмітку 1.3 «Подвійна суцільна». При перевірці документів не пред'явив поліс обов'язкового страхування, чим порушив п. 2.4 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП зазначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, до органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він був зупинений не законно, а вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, за відсутності належних доказів його вини у скоєному правопорушенні.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 Правил Дорожнього руху України на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, до яких, зокрема, відноситься і поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В статті 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію України» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію України» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як зазначив представник третьої особи в судовому засіданні, позивач був зупинений за вимогою відповідача, оскільки у відповідача були підстави вважати, що позивач вчинив правопорушення, тому що він порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме здійснив поворот ліворуч, перетнувши лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна». Однак під час перевірки документів, на вимогу інспектора патрульної поліції Воскобійника А.О. не надав усі належні документи, не надав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки вважав, що його зупинили незаконно та безпідставно.

З аналізу наведених норм законодавства України слід дійти висновку, що працівники поліції мають право вимагати від водіїв пред'явлення необхідних документів, а водії, в свою чергу, на вимогу працівника національної поліції зобов'язані пред'являти поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому посилання позивача на те, що відповідач не мав права вимагати в нього пред'явлення полісу, суд до уваги не приймає та відхиляє як безпідставні та необгрунтовані.

Суд не бере до розгляду докази та посилання позивача на той факт, що в нього був наявний діючий поліс обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 9866732 від 07.09.2016 року (а.с. 3), оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП є закінченим з того моменту, коли водій не має при собі або не пред'явив для перевірки поліс, а отже обставини щодо дійсності полісу не стосуються предмета доказування. Крім того, в судовому засіданні позивач визнав, що він умисно відмовився надавати поліс відповідачу для перевірки, оскільки вважав що він вимагає його безпідставно.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ст. 80 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Згідно відеозапису від 22 вересня 2016 року встановлено, що 22 вересня 2016 року о 14 год. 40 хв. в м. Дніпропетровську, по вул. Титова, біля будинку 36-А, на парковці біля ТРЦ «АПОЛЛО» водій ОСОБА_1 на вимогу інспектора патрульної поліції Воскобійника А.О. відмовився пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відеозапис долучений до матеріалів справи (а.с. 27).

Оцінюючи долучений до матеріалів справи відеозапис події, яка мала місце 22 вересня 2016 року, суд вважає встановленим той факт, що позивач на вимогу інспектора патрульної поліції Воскобійника А.О. відмовився пред'явити поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України ПДР України, оскільки на вимогу працівника міліції водій повинен пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, до яких, зокрема, відноситься і поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За таких обставин суд не приймає до уваги посилання позивача на той факт, що він не порушував правила дорожнього руху України, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 017150 від 22 вересня 2016 року винесена інспектором патрульної поліції 6 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції Воскобійник Анатолія Олеговича на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі 23, 32, 35 Закону України «Про національну поліцію України», ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 69, 71, 80, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 6-ї роти 3 батальйону УПП Воскобійника Анатолія Олеговича, третя особа - Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез