Справа № 569/4839/16-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2016 р. Справа № 569/4839/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "04" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії.

У заяві про зміну позовних вимог, позивач просив: визнати неправомірними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не донарахування індексації позивачу пенсії наростаючим підсумком відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, за період з 01.01.2015 року з наростаючим підсумком відповідно діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум, де базовим місяцем є червень 2013 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити нарахування та виплату індексації позивачу пенсії відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, за період з 01.01.2015 року з наростаючим підсумком відповідно діючих коефіцієнтів інфляції та встановленого прожиткового мінімуму доходів громадян для осіб, які втратили працездатність з урахуванням раніше виплачених сум, де базовим місяцем є червень 2013 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснювати в подальшому нарахування та виплату індексацію пенсії позивачу наростаючим підсумком відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, де базовим місяцем є червень 2013 року; зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію з 01.01.2015 року його пенсії відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строків їх виплати».

Постановою Рівненського міського суду від 19 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодився з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що з 01.12.2014 р. Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України виплачує ОСОБА_3 сталу суму індексації, хоча повинен її постійно збільшувати, адже обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з 03.02.2005 року є пенсіонером по інвалідності загального захворювання, з 04.06.2013 року призначено пенсію по інвалідності, як державному службовцю відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати, яку позивач отримує по даний час. Протягом спірного періоду індексація пенсії позивачу провадилася з 01.04.2014 року відповідно до встановлених базових місяців. Із 01.12.2014 року розмір індексації пенсії складає 183,16 грн. Розмір пенсії станом на 01.12.2015 року становить 4997,69 грн. (4814,53 грн. + індексація 183,16 грн.) з 01.05.2016 року пенсія виплачується в сумі 5180,85 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що після 01.01.2015 року дії відповідача, пов'язані з нарахуванням та виплатою індексації суперечать чинному законодавству і є протиправними, оскільки суперечать вимогам Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", яка проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, яка установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону, а саме з березня 2003 року (п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).

Пенсійний орган, у свою чергу, заперечує проти таких доводів апеляційної скарги, обґрунтовуючи свою позицію тим, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. У частині п'ятій цієї ж статті вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1282-ХІІ (у редакції, яка діяла до 16 жовтня 2012 року) індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У редакції цієї ж статті Закону, чинній після 16 жовтня 2012 року, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

За змістом статті 4 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

З урахуванням змін у законодавстві, а саме внаслідок прийняття Закону від 24.12.2015 року № 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" поріг індексації встановлюється на рівні 103 відсотків.

Відповідно до абзацу третього пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок) у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуваннями виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачується особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Із наведеної вище норми випливає, що доплата до пенсії позивача є складовою загальної суми пенсійної виплати, яка індексується.

Абзацом першим пункту 5 Порядку встановлено, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться.

Аналізуючи норми Закону України "Про Державний бюджет України" на 2015 рік та на 2016 рік, суд встановив, що для осіб, які втратили працездатність встановлюється прожитковий мінімум : з 1 січня 2015 року - 949 гривень, а з 1 вересня - 1074 гривні. Ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" встановлює прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2016 року - 1074 грн., з 1 травня - 1130 грн., з 1 грудня - 1208 грн.

Матеріалами справи встановлено, що на даний час розмір пенсії позивача становить 5180, 85 грн. Розмір пенсійної виплати - 5008, 12 грн. Відрахування становлять ПДФО - 157, 03 грн., військового збору - 15,70 грн. Таким чином вищевказана сума перевищує межі прожиткового мінімуму в декілька разів.

Відповідно до абзацу п'ятого пункту 4 Порядку частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Крім того, протягом 2015-2016 років відбувалось періодичне підвищення пенсій.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку, сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Отже, законами України про Державний бюджет України на відповідні роки встановлювався механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг.

Виходячи з цих підстав, колегія суддів вважає, що пенсія, яку отримає позивач, є об'єктом індексації, яка має нараховуватись щомісячно, за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації 101 відсоток, у частині, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для відповідних соціальних та демографічних груп населення. Отже, у 2015 році індекс інфляції споживчих цін, що перевищив поріг 101 відсоток, може бути застосованим для індексації пенсії тільки у місяці, що настає після опублікування індексу споживчих цін за попередній місяць, що слідує за базовим, але у зв'язку з тим, що вказаний місяць, коли може бути застосована індексація, збігається із підвищенням пенсії, відповідно до пункту 5 Порядку, індексація у базовому місяці не проводиться. Таким чином, підстав, які ґрунтувалися б на законі, для здійснення індексації пенсії немає.

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України у справі №264/647/15-а від 17.02.2016 року та № 21-390а13 від 10.12.2016 року.

Новий порядок обробки зафіксованої індексації пенсій введений в дію з 01.05.2016 року. Розміри зафіксованої індексації, встановленої або перерахованої у період з 01.12.2015 року по 30.04.2016 рік не переглядалися.

Фіксована індексація встановлюється з 1 числа місяця перерахунку, у випадку, коли розмір підвищення призначеного розміру пенсії менше можливої поточної індексації у місяці перерахунку.

Фіксована індексація визначена як різниця між можливою поточною індексацією у місяці перерахунку та сумою підвищення пенсії. Розмір фіксованої індексації залишається незмінним у разі проведення подальших перерахунків, якщо не відбувається підвищення призначеного розміру пенсії.

Обчислений наростаючим підсумком з січня 2016 року індекс споживчих цін для проведення індексації не перевищив порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

До прийняття постанови Кабінету Міністрів України про порядок індексації грошових доходів населення із врахуванням змін до ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 року № 911 у січні, лютому 2016 року застосовувалися коефіцієнти індексації та розміри прожиткових мінімумів для проведення індексації пенсій, які були встановлені у грудні 2014 року.

Для забезпечення проведення індексації пенсій із врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 77 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013 у березні, квітні 2016 року застосовувалися коефіцієнти індексації та розміри прожиткових мінімумів для проведення індексації пенсій, які використовувалися для індексації пенсій у лютому 2016 року.

У травні 2016 року зафіксувався базовий місяць, в якому значення індексу споживчих цін було прийнято за 1 або 100 відсотків, відповідно, у травні 2016 року відсутні підстави для проведення індексації пенсій.

Для забезпечення проведення індексації пенсій із врахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 77 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013" щодо проведення індексації пенсій у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджету Пенсійного фонду України, у червні, липні, серпні, вересні 2016 року індексація пенсій не проводиться.

Відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, який застосовується з 01.12.2015 року, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Отже, протягом 2015 року та по даний час проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться позивачу виключено у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Конституційний Суд України у п.2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У п.2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Крім того, до спірних правовідносин підлягає застосуванню п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, оскільки він є чинним та не скасований у встановленому законом порядку, а вимоги прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014, 2015 та на 2016 роки" не визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Розмір та порядок такого підвищення пенсії визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.4 Порядку перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013 року № 795, перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проводиться шляхом збільшення заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, зазначеної у п.3 цього Порядку, на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік. Зазначений коефіцієнт визначається щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, Кабінет Міністрів України не визначив коефіцієнт зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, тому у відповідача відсутні правові підстави для здійснення позивачу перерахунку та виплати підвищення до пенсії згідно ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування2 з врахуванням 20% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконує свої функції та обов`язки в межах повноважень, визначених Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районних у містах, а також у містах та районах, затверджених постановою правління Пенсійного фонду України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, керуючись діючим в Україні законодавством.

Крім того, Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" з 01 квітня 2014 року дію ч.2 ст.42 Закону № 1058 зупинено до стабілізації економічної ситуації в країні.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до вимог наведених нормативно-правових актів, а тому відсутні підстави щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов'язання останнього здійснити позивачу перерахунок та виплати підвищення до пенсії згідно ст.42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням 20% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Також позивач у апеляційній скарзі зазначає про недорахування індексації наростаючим підсумком, де базовим місяцем є червень 2013 року. Судом першої інстанції зроблено правильні висновки щодо безпідставності такої вимоги, адже виходячи з пояснень пенсійного органу та матеріалів пенсійної справи, встановлено, що червень 2013 року є базовим місяцем для нарахування індексації. Як встановлено матеріалами справи, в результаті перерахунку ОСОБА_3 пенсія підвищилася та були встановлені відповідні базові місяці, а саме: червень 2013р. та грудень 2015 р. Із 04.06.2013 року відповідно до розпорядження від 02.04.2014 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 29.11.2013 року по справі № 569/20338/13-а на користь позивача був проведений індивідуальний перерахунок пенсії з урахуванням передбачених щомісячних доплат на загальну суму 4997,68 грн. відповідно, відбулося підвищення загальної суми пенсії з урахуванням цих доплат та інших, передбачених діючим законодавством, на постійній основі, місяць, у якому мало місце таке збільшення, вважається базовим для проведення індексації тобто, червень 2013 року (а.с.28).

Також позивач одним з доводів апеляційної скарги визначає здійснення в подальшому нарахування та виплати індексації наростаючим підсумком.

З цього приводу відповідач у своїх запереченнях виклав позицію, що неможливо зобов'язати відповідача вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача у майбутньому.

Такі доводи апеляційної скарги щодо зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати виплати не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення є результатам розгляду спору на підставі чинного правового регулювання, а тому прийняття рішення наперед може суперечити волі законодавчого органу щодо внесення змін до законодавства, яке по іншому маже регулювали спірні правовідносини.

Крім того, відсутні підстави вважати, що права позивача мажуть бути порушені у майбутньому.

Також позивач вважає, що такі порушення його прав з боку пенсійного органу надають йому право на отримання компенсації за несвоєчасно виплачену індексацію. Судом першої інстанції вірно визначено, що вимога про стягнення компенсації є безпідставною та передчасною, з огляду на наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи та організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст.2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, за змістом наведеної норми, компенсація провадиться у разі затримки виплати нарахованих доходів, зазначених у вказаній статті, чого встановлено не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність його дій щодо нарахування пенсійних виплат без урахування індексації наростаючим підсумком доведені повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "04" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вул.Яворницького,34,м.Рівне,33001

4-третій особі: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028,