Справа № 487/2552/15-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/39006/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду (далі - УПФ) України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити та виплатити пенсію за касаційною скаргою УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 у Заводському районному суді

м. Миколаєва пред'явила позов до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити та виплатити пенсію.

Просила:

- визнати незаконними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо переведення з пенсії у зв'язку із втратою годувальника, яку вона отримувала згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

- визнати незаконними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо застосування при визначенні розміру пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік;

- зобов'язати УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва призначити та виплачувати їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 24 грудня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо переведення з пенсії у зв'язку із втратою годувальника, яку ОСОБА_4 отримувала згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Визнано незаконними дії УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва щодо застосування при визначенні розміру пенсії ОСОБА_4 за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Зобов'язано УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва призначити та виплачувати ОСОБА_4 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 24 грудня 2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва подало касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УПФ України в Заводському районі

м. Миколаєва.

07 жовтня 2008 року ОСОБА_4 була призначена пенсія у зв'язку із стратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

24 грудня 2014 року позивач звернулася до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва листами від 06 січня 2015 року № 1338-А-07, 26 лютого 2015 року № 22-А-7 повідомило позивача, що виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника припинено з 01 січня 2015 року з підстав переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було призначено у 2008 році, то при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосуванню підлягала середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір виходив із того, що відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, може враховуватися тільки за бажанням особи.

Оскільки позивач не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Крім того, суд першої інстанції вказав й на те, що відповідач помилково розглянув звернення ОСОБА_4 як заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки вона просила здійснити не зміну виду пенсії, а призначити пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року без зміни.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою 40 цього Закону передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К),

де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", однак у випадку із заявою ОСОБА_4 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_4 було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вона звернулася вперше.

Крім того, після призначення пенсії у 2008 році позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що в УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва були відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при призначенні ОСОБА_4 пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними та зобов'язання призначити та виплатити пенсію - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.