Справа № 1512/10184/12
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/43298/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2012р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити з 10.10.2007р. пільгове обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі за періоди з 28.06.1973р. по 24.01.1975р., з 20.07.1981р. по 16.05.1983р., з 16.05.1983р. по 06.02.1984р., з 07.02.1984р. по 17.09.1991р., зобов'язання зарахувати період роботи з 14.10.1985р. по 17.09.1991р. до загального стажу та зобов'язання здійснити виплату недоотриманої пенсії за період з 10.10.2007р.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2012р. позовні вимоги за період з 10.10.2007р. по 01.05.2012р. залишено без розгляду.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2012р., яка змінена постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р., позов задоволено. Визнано протиправною відмову УПФУ в Київському районі м. Одеси на пільгове обчислення позивачу стажу роботи за період з 20.07.1981р. по 01.01.1991р., зобов'язано відповідача здійснити пільгове обчислення стажу роботи позивачу за період з 20.07.1981р. по 01.01.1991р. відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з 01.02.2012р.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції, а рішення суду апеляційної інстанції змінити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01.01.1991р. в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991р.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960р. № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Київському районі м. Одеси та отримує пенсію за віком.

Згідно записів трудової книжки позивача, в період з 28.06.1973р. по 24.01.1975р. вона працювала на посаді повара на м/б «Стремительный» Північно-Східного Управління ММФ; з 20.07.1981р. по 16.05.1983р. працювала на посадах бухгалтера та економіста в Якутській сплавній конторі об'єднання «Якутлис»; з 16.05.1983р. по 06.02.1984р. - на посаді бухгалтера будівельно-монтажного управління «Тиксистрой» тресту «Арктикстрой»; з 07.02.1984р. по 17.09.1991р. - на посаді буфетчиці, потім на посаді завідуючої виробництвом ресторану «Север» Тіксінської контори «Торгмортранс».

В 2007 році позивач звернулась до УПФУ у Київському районі м.Одеси із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі.

Листом УПФУ в Київському районі м. Одеси від 21.02.2008р. позивача повідомлено, що оскільки в її трудовій книжці відсутні відмітки (штамп) про роботу саме в місцевостях Крайньої Півночі, строковий договір або архівна довідка про роботу в районах Крайньої Півночі протягом повного строку трудового договору (3 роки) не надавались, а тому на час призначення їй пенсії та в подальшому пільгове обчислення стажу не проводилось (а.с. 18-19).

07.05.2012р. позивач повторно звернулась до УПФУ в Київському районі м. Одеси із заявою про перерахунок її трудового стажу з урахуванням роботи в районах Крайньої Півночі з 28.06.1973р. по 20.09.1991р. відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 21).

Листом УПФУ в Київському районі м. Одеси від 17.05.2012р. позивача повідомлено, що згідно довідки Арктичного морського пароплавства від 10.10.2007р. вона працювала за трудовим договором в районах Крайньої Півночі на посаді повара Північно-Південного управління морського флоту з 28.06.1973р. по 24.01.1975р. З урахуванням обчислення даного періоду у півторакратному розмірі її страховий стаж становить 34 роки 04 місяці. Оскільки записи трудової книжки позивача не містять інформації щодо її працевлаштування за строковим договором в місцевостях Крайньої Півночі в інших організаціях, а тому стаж враховано в одинарному розмірі (а.с. 22-23).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що право позивача на пільгове обчислення стажу роботи за період з 20.07.1981р. по 17.09.1991р. відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Указу Президії Верховної Ради РСР від 26.09.1967р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» в півторакратному розмірі підтверджено, зокрема, записами трудової книжки, довідкою філіалу «Тиксистрой» ВАТ «Арктикстрой» від 19.05.2009р. та архівною довідкою Булунського державного архіву від 30.05.2012р., а тому відповідач протиправно відмовив у здійсненні пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі за спірні періоди.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням встановленого статтею 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, тобто з 01.02.2012р.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки час роботи позивача в спірні періоди в районах Крайньої Півночі підтверджується даними трудової книжки та архівними довідками, що відповідає вимогам пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суди обгрунтовано прийняли рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси відхилити, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 31.08.2012р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець