Справа № 813/6143/15
Суддя: Клюба Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Львів Справа № 876/6323/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Клюби В. В.

суддів: Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання Гелецького П. В.

представника особи, яка подала

апеляційну скаргу (відповідача) ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників позивача Каранця Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу Cтрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі №813/6143/15 за адміністративним позовом Стрийського автосервісного підприємства дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства «Львів - Авто» до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

УСТАНОВИВ:

Стрийське автосервісне підприємство дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства «Львів - Авто» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 01 грудня 2015 року просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «С» № від 09 листопада 2015 року; визнати протиправними дії Стрийської ОДПІ щодо прийняття податкового повідомлення - рішення форми «С» № від 09 листопада 2015 року.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що на підставі висновків перевірки відповідач прийняв спірне податкове повідомлення - рішення Форми «С» №, визначивши суму штрафних (фінансових) санкцій для підприємства в розмірі 1 000 000 гривень. Проте висновки перевірки є безпідставними, так як кошти в сумі 200 000 гривень не є виручкою, не надходили до каси і, відповідно, не могли бути оприбутковані. Також позивач зазначає, що в розписці про отримання коштів чітко зазначено, що вони передаються ОСОБА_1 для використання в майбутньому в якості авансу у випадку укладення між позивачем та ОСОБА_4 договору купівлі - продажу нерухомого майна.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано прийняте податкове повідомлення - рішення відповідача № від 09 листопада 2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Посилаючись у поданій апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що в ході проведеної перевірки встановлено, що кошти в сумі 200 000 гривень, отримані директором підприємства повинні підлягали своєчасному оприбуткуванню, оскільки розписка написана від імені директора підприємства. Тобто, перевіркою були виявлені порушення п. 2.6 Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637. Проте суд першої інстанції не дав належної оцінки обставинам справи та не врахував норми законодавства.

В судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу, підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи і просить задовольнити із зазначених підстав.

Представники не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають їх такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції

Вислухавши доповідь судді - доповідача, доводи в судовому засіданні представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та докази, перевіривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване судове рішення про задоволення позовних вимог частково та умотивовуючи свої висновки, суд першої інстанції виходив з того, що необхідними умовами для застосування штрафу за несвоєчасне оприбуткування чи неоприбуткування готівкових коштів в касі підприємства, повинні бути: надходження готівкових коштів саме до каси підприємства, фактична наявність готівкових коштів в касі підприємства, неоприбуткування готівкових коштів у день їх одержання підприємством. Однак, в розписці відсутні відомості про те, що кошти отримувались саме підприємством - Стрийським автосервісним підприємством дочірнього підприємства ПАТ «Львів - Авто». Також, на розписці відсутній відтиск печатки позивача. Окрім цього, вказані кошти в сумі 200 000 гривень перебувають у ОСОБА_1, про що свідчать копії листів та телеграм, які скеровувалися ОСОБА_4 з проханням забрати кошти. Так як до каси підприємства кошти не надходили, у контролюючого органу не було законних підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягали у прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач діяв відповідно до вимог ст. 54 Податкового кодексу України, в межах своєї службової діяльності.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу №666 від 21 жовтня 2015 року Головним управлінням ДФС у Львівській області проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій. За результатами перевірки 21 жовтня 2015 року складено акт перевірки за №498/13/01/2204/20786391, в якому викладено суть виявлених порушень. Зокрема, згідно висновків перевірки в ході її проведення виявлено порушення вимог п.2.6 Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року, яке полягало у не оприбуткуванні коштів в сумі 200 000 гривень, отриманих на підставі розписки 21 січня 2014 року, виданої директором Стрийського АСП ДП ПАТ «Львів - Авто» ОСОБА_1, як авансу за нерухоме майно підприємства.

На підставі висновків перевірки відповідачем 09 листопада 2015 року прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми «С» за №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 000 000 гривень.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам особи, яка подала апеляційну скаргу, колегія суддів виходить із такого.

Абзацом третім частини першої статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12 червня 1995 року №436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, визначаються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України №637 від 15 грудня 2004 року.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Положення, касою є приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів. Оприбуткування готівки це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрати, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно ( у день одержання готівкових коштів) та в поданій сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

З урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи та доказів, представлених сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень, положень вищезазначених нормативно - правових актів, колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання суми коштів, зазначених в розписці, саме позивачем. Суду не представлено доказів про укладення позивачем договорів, на підставі яких у касу підприємства могли б надійти вказані кошти.

Тому, на думку колегії суддів апеляційного суду кошти, отримані ОСОБА_1, не готівковими коштами в розумінні п. 1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15 грудня 2004 року, не могли бути оприбутковані та не підлягали оприбуткуванню.

У зв'язку з цим у податкового органу не було підстав для застосування штрафних санкцій у відповідності до ст. 1 Указу Президента України №436/95 від 12 червня 1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем у відповідності до ст. 71 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України не наведено обставини на підтвердження правомірності прийнятого рішення.

З огляду на встановлені судами фактичні обставини справи та докази, представлені сторонами на підтвердження обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до законних і обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права з отриманням процесуальних норм, та на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищезазначених статей Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування і відповідно - до задоволення апеляційної скарги апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівські області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі № 13/6143/15 за адміністративним позовом Стрийського автосервісного підприємства дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства «Львів - Авто» до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, а у випадку складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України - у цей же строк з дня складення ухвали суду в повному обсязі безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Клюба

Судді: Р. В. Кухтей

І. О. Яворський

Повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2016 року