Справа № П/811/1188/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Справа №П/811/1188/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Державної установи «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія»

до відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання нечинним та скасування рішення,

за участю:

секретаря судового засідання - Гловацької М.О.,

представників:

позивача - Куницького В.В.,

відповідача - Данілова С.О.

Державна установа «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія» звернулася з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання нечинним та скасування рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.07.2016 р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що до утворення Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Державна установа «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія» належала до сфери управління Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, а відповідно до наказу Держприродспоживслужби від 20.04.2016 р. №47 - до сфери Держприродспоживслужби прийнято установи, що перебували у сфері управління Держветфітослужби. Як зазначає позивач, на виконання доручення Державної казначейської служби України від 20.04.2016 р. №8-10/447-6916, яке видано згідно з листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 13.04.2016 р. №37-21-3-7/5439 щодо коригування відкритих асигнувань, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Кіровоградській області у період з другої половини квітня і по 15.06.2016 року зупинено операції з відкритими асигнуваннями по лабораторії . На той час лабораторія починала працювати за новою бюджетною програмою. але до 14.06.2016 р. по даній програмі не було затверджено паспорт бюджетної програми на 2016 рік без якого здійснення будь-яких оплат неможливо. Позивач наголошує на тому, що повідомив відповідача про обставини, які зумовили неможливість проведення сплати єдиних внесків, але наявність цих обставин не була врахована відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки оскаржуване рішення є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, адже позивачем не було забезпечено сплату єдиного внеску, що призвело до виникнення заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

24.05.2013 р. у судовому засіданні представниками позивача та відповідача подано заяви про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.49, 50).

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 18.11.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 23.11.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 05.07.2016 р. Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області нараховано Державній установі «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія» штраф у розмірі 772,77 грн. та пеню в сумі 100,46 грн.. за період з 21.05.2016 р. по 15.06.2016 р. (а.с.7).

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VІ (далі за текстом - Закон) платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

На підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до чч.7, 8 ст.9 Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Частинами 11, 12 статті 9 Закону визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Окрім того, згідно з ч.10 ст.25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Аналогічні норми визначені Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 (далі за текстом - Інструкція).

З аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок за відповідний базовий звітний період не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому виконання обов'язку зі сплати єдиного внеску не залежить від фінансового стану платника.

Як встановлено судом, факт несплати єдиного внеску Державною установою «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія» у період з 21.05.2016 р. по 15.06.2016 р. сторонами не заперечується.

Водночас представник позивача наголошував на тому, що Державною установою «Кіровоградська обласна фітосанітарна лабораторія» своєчасно не сплачено єдині внески з незалежних від неї підстав, оскільки головним розпорядником бюджетних коштів не було затверджено паспорт бюджетної програми на 2016 рік, що унеможливило перерахування коштів на сплату єдиного внеску.

Судом встановлено, що наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України та Міністерства фінансів України від 14.06.2016 р. №202/546 «Про затвердження паспорта бюджетної програми на 2016 рік» затверджено паспорт бюджетної програми на 2016 рік Міністерства аграрної політики та продовольства України на 2016 рік Міністерства аграрної політики та продовольства України за КПКВК 2809030 «Організація та регулювання діяльності установ в системі Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (а.с.10. зі зворотного боку).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі).

Так, з огляду на п.3 Правил складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2002 р. №1098 головні розпорядники розробляють проекти паспортів бюджетних програм і подають їх на затвердження до Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) протягом 30 днів після набрання чинності законом про Державний бюджет України.

Протягом тижня головні розпорядники подають на затвердження до Мінфіну проекти паспортів бюджетних програм у разі виникнення нових бюджетних програм у зв'язку з: набранням чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України; передачею бюджетних призначень від одного головного розпорядника до іншого; передачею нерозподілених бюджетних призначень на визначену в законі про Державний бюджет України мету між головними розпорядниками; перерозподілом видатків за бюджетними програмами у межах загального обсягу бюджетних призначень, передбачених головному розпоряднику; прийняттям актів Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій для забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитами (позиками), що залучаються головними розпорядниками бюджетних коштів для здійснення капітальних видатків понад обсяги встановлених бюджетних призначень.

Пунктом 6 зазначених Правил визначено, що паспорти бюджетних програм головного розпорядника затверджуються спільним наказом головного розпорядника та Мінфіну в трьох примірниках протягом 45 днів від дня набрання чинності законом про Державний бюджет України, а у випадках, визначених абзацами третім - восьмим пункту 3 розділу I цих Правил, - протягом двох тижнів після внесення Мінфіном відповідних змін до розпису державного бюджету.

Таким чином, Правилами складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання визначені скорочені строки для затвердження паспортів бюджетних програм, дотримання яких унеможливить порушення розпорядниками бюджетних коштів законодавчо встановлених строків сплати податків, зборів та внесків.

Водночас недотримання строків визначених Правилами складання паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання може свідчити про наявність у платника податку поважних причин, які обумовили несвоєчасність сплати ним єдиного внеску за відповідний період.

Однак, застосування фінансових санкцій визначених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не пов'язується з наявністю чи відсутністю вини підприємства у несвоєчасній сплаті єдиного внеску. Натомість наявність вини посадових осіб в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску підлягає врахуванню при вирішенні питання про притягнення їх до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової або кримінальної відповідальності.

При цьому суд наголошує, що чинним законодавством передбачений інститут відшкодування шкоди завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі викладеного, з огляду на зміст ч.3 ст.2 КАС України суд вважає, що Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області при винесенні оскаржуваного рішення діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому позовна вимога про скасування рішення № від 05.07.2016 р. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі - 18 листопада 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт