Справа № 127/22894/16-а
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/830/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання постанови незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу на боржника Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №51669096 від 10.10.2016 року в розмірі 5100 грн. незаконною та скасувати її. Свої вимоги мотивував тим, що Департамент вважає постанову ДВС незаконною, в зв'язку з тим, що рішення суду виконано в частині перерахунку ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років за період з 21.11.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 1976 грн. з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду в частині проведення виплати нарахованої допомоги не було виконано, в зв'язку із відсутністю передбачених у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» цільових коштів на виконання судових рішень по виплаті даного виду допомоги та враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України, який прямо забороняє розпорядникам бюджетних коштів здійснювати будь-які виплати за рахунок бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або в розмірах, що перевищують затверджені розміри видатків, вказане судове рішення (виплата коштів) не виконано Департаментом у зазначений термін з поважних причин. У разі виділення бюджетних коштів на виконання рішення суду дане рішення буде виконано у повному обсязі. Департамент повідомив про це державного виконавця листами. Проте, 10.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Департамент не погоджується з постановою про накладення такого штрафу, вважає її неправомірною та оскаржив постанову в строки, передбачені ч.2 ст. 181 КАС України.

Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення вимог позовної заяви заперечувала. Згідно з письмовими запереченнями, постанова про накладення штрафу від 10.10.2016 ВП №51669096 була винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстав для її скасування немає. Державний виконавець діяв в межах та в спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

18.10.2016 року до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради надійшла постанова головного державного виконавця Сінгаєвської О.М. від 10.10.2016 року про накладення штрафу, згідно з якою на Департамент накладено штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

26.07.2016 року до Департаменту надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №51669096 від 19.07.2016 року з примусового виконання виконавчого листа по справі № 127/11536/15-а, виданого 14.04.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про зобов'язання Департаменту перерахувати та виплатити ОСОБА_3 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, визначеному статтею 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, за період з 21.11.2014 року по 31.12.2014 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду виконано в частині перерахунку ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не меншому чим розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років за період з 21.11.2014 року по 31.12.2014 року в сумі 1376 грн. з урахуванням проведених виплат. Рішення суду в частині проведення виплати нарахованої допомоги не було виконано з таких причин.

Відповідно до вимог статті 87 Бюджетного кодексу України зазначені виплати здійснюються виключно за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» цільових коштів на виконання судових рішень для органів соціального захисту населення не передбачено.

Департамент є виконавчим органом Вінницької міської ради, органом місцевого самоврядування, межі повноважень яких чітко визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (згідно зі ст. 34 цього Закону вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов'язаних з охороною материнства і дитинства відноситься до делегованих повноважень, а ст. 67 встановлює, що Держава фінансує у повному обсязі здійснення органами місцевого самоврядування наданих законом повноважень органів виконавчої влади. Кошти, необхідні для здійснення органами місцевого самоврядування цих повноважень, щороку передбачаються в Законі України про Державний бюджет України; рішення органів державної влади, які призводять до додаткових видатків органів місцевого самоврядування, обов'язково супроводжуються передачею їм необхідних фінансових ресурсів; вказані рішення виконуються органами місцевого самоврядування в межах переданих їм фінансових ресурсів).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування в Україні мають право діяти та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та виключно у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Відтак органи місцевого самоврядування при виконанні делегованих повноважень мають право їх виконувати виключно в межах передбачених та виділених для цього фінансових ресурсів (бюджетних коштів).

Будь-які виплати з коштів держбюджету, їх порядок здійснення врегульовано Бюджетним кодексом України.

Відповідно до вимог Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом; розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами; будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями, витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Органи праці і соціального захисту населення, як органи місцевого самоврядування, приймають участь у бюджетному процесі виключно на стадії виконання Держбюджету і не приймають ніякої участі у його складанні чи формуванні.

Виплата бюджетних коштів у розмірах, не передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями, або із інших рахунків є порушенням бюджетного законодавства та тягне за собою відповідальність посадових осіб (ст.164-12 КУАП - порушення порядку використання бюджетних коштів, ст. 210 КК України - використання службовою особою бюджетних коштів усупереч їх цільовому призначенню або в обсягах, що перевищують затверджені межі видатків).

В зв'язку із відсутністю передбачених у Законі України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» цільових коштів на виконання судових рішень з виплати такого виду допомоги та враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України, який забороняє розпорядникам бюджетних коштів здійснювати будь-які виплати за рахунок бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або в розмірах, що перевищують затверджені розміри видатків, вказане судове рішення (виплата коштів) не виконано Департаментом у зазначений термін з поважних причин. У разі виділення бюджетних коштів на виконання рішення суду це рішення буде виконано у повному обсязі, про що Департамент повідомив про державного виконавця (листи №08-00-019-22083 від 27.07.2016

року, №08-00-019-30322 від 21.09.2016 року, №08-00-019-35616 від 24.10.2016 року).

Незважаючи на це, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Виходячи зі змісту наведеної норми, державний виконавець приймає постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення за наявності таких підстав, що судове рішення не виконується боржником без поважних причин та у випадку, коли боржник має реальну можливість виконати судове рішення, проте не робить цього. Отже під час вирішення питання про накладення штрафу за невиконання рішення зобов'язального характеру державний виконавець повинен встановити, чи були вчинені боржником усі необхідні для виконання рішення, дії, встановити наявність причин, з яких рішення суду не виконується боржником, та перевірити чи є такі причини поважними.

Накладення штрафу можливе лише за умови умисного невиконання рішення, а Департамент не є головним розпорядником бюджетних коштів, не має у володінні власних коштів для забезпечення перерахування їх в рахунок виконання судових рішень.

В своїх листах Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повідомляв державного виконавця про причини невиконання рішення суду в повному обсязі, а саме про те, що кошти на виконання рішень судів про виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з Державного бюджету України не виділялись.

Отже, при розгляді справи встановлено, що Департамент не ухиляється від виконання рішення суду, а нарахована особі сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку підлягає виплаті за наявності відповідного фінансування в порядку, встановленому Законом для виконання рішення суду.

Верховним Судом України в постанові від 24.03.2015 року № 21-66а15 висловлена правова позиція про те, що невиконання судового рішення суб 'єктом владних повноважень в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

В зв'язку із зазначеним, керуючись ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 2, 11, 18 ч.1, 71, 86, 94, 159, 163, 181 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. про накладення штрафу на боржника Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №51669096 від 10.10.2016 року у розмірі 5100 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, , у відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 1378 грн. шляхом його безспірного списання органом державної казначейської служби України із рахунку Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя