Справа № 284/451/16-а
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Діброва О.В.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"16" листопада 2016 р. Справа № 284/451/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Народицького районного суду Житомирської області від "06" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила зобов'язати Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.01.2016 року відновити виплату пенсії у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.08.2005 року вона перебувала на обліку у відповідача, як отримувач пенсії за нормами Закону України "Про державну службу". Однак, з 01.01.2016 року пенсія їй не виплачувалась у зв'язку із внесенням змін до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими було тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, припинено виплату пенсій у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Вважає, що зазначене тимчасове обмеження втратило свою силу, оскільки у відповідності до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015року №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». Відтак, з 01.06.2015 року позивач втратила право на призначення їй пенсії на підставі цього закону, а тому, обмеження щодо тимчасового зупинення виплати пенсії на неї не поширюються.

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 06.10.2016 в задоволенні позову ОСОБА_3 до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов'язання відновити з 01 січня 2016 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», - відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі позивач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач з перебуває на обліку в Овруцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 01.08.2005 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про Державну службу".

З 01 січня 2016 року по 27 травня 2016 року позивач працювала на посаді провідного спеціаліста загального відділу апарату, а з 28 травня 2016 року її переведено на посаду провідного документознавця відділу діловодства та контролю апарату Народицької районної державної адміністрації Житомирської області.

З 01.04.2015 ОСОБА_3 зупинено виплату пенсії, яка була призначена за нормами Закону України "Про Державну службу".

ОСОБА_3 звернулась до Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про відновлення з 01.01.2016 виплати призначеної пенсії.

Листом від 18.07.2016 №561/02.2 Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило у відновленні пенсії, посилаючись на те, що зупинення виплати призначеної пенсії проведено у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, яким внесено зміни до ст.85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 та ст. 47 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"№1058-ІV від 09.07.2003. Крім того, вказані норми є чинними, рішеннями Конституційного суду України чи іншим законом не скасовані, а тому підлягають застосуванню.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач з 01 січня 2016 року по 27 травня 2016 року працювала на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», а з 28 травня 2016 року їй відповідачем відновлено виплату пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком виходячи з такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.6 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням внесених змін вказана стаття Закону передбачає, що тимчасово, у період з 01.04.2015 р. по 31.12.2015 р. у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України"; "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення» Закону № 213 було передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону № 213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015р. прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

Отже, з 01.06.2015 посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", у зв'язку з чим, передбачені статтею 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 01.06.2015 перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії були відсутні.

Однак, позовні вимоги за період з 01.06.2015р. по 31.12.2015р. по даній справі позивачем не заявлено.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 24.12.2015р. №911, який набрав чинності з 01.01.2016р., ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" викладено у новій редакції, зокрема передбачено, що тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" ( з урахуванням змін, внесених Законом України №911, які набрали чинності з 01 січня 2016 року),тимчасово, у період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Прикінцеві положення Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016р.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" повноваження щодо прийняття рішення про конституційність законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено на Конституційний Суд України.

На час прийняття рішення судом першої інстанції та на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, норми Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині викладення ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2016р. в новій редакції, не визнані неконституційними.

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 по 31.12.2016 тимчасово обмежив виплату пенсії особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу","Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно до змін до ст.47 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підставою для тимчасової невиплати пенсії є період роботи на посадах та на умовах передбачених серед іншого Законом України "Про державну службу".

Оскільки вказані норми Закону є діючими, рішенням Конституційного суду України чи іншим законом скасовані не були, а отже підлягають обов'язковому застосуванню органами Пенсійного фонду України та всіма органами державної влади на території України.

Крім того, у рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012р. №3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

У відповідності до ст.22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Так, у своєму рішенні по справі "Великода проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема через неможливість їх фінансового забезпечення, шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України, є найважливішою функцією держави.

Зі змісту п.3 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" вбачається, що вказане обмеження у виплаті пенсії діє до завершення особливого періоду та після його закінчення, виплата пенсій таким особам буде здійснюватися згідно із законодавством.

Позивач отримуючи раніше призначену пенсію, як посадова особа органу державної влади - державний службовець, що працює на посаді та умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", а отже дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" в частині встановлення обмеження щодо отримання пенсії особами у період служби в органах державної влади поширюється на позивача в повному обсязі.

Отже, припиняючи ОСОБА_3 пенсію з 01.01.2016 р. на підставі Закону України № 911-VIII від 24.12.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Народицького районного суду Житомирської області від "06" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Овруцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гетьмана Виговського,12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

4-третій особі: - ,