Справа № 806/1209/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 листопада 2016 року м. Київ К/800/31484/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу,

встановив:
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про повернення документів ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 20.05.2016 р. № 36; зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу як інваліду ІІІ групи з 03 березня 2015 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) та захворювання пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на дені встановлення інвалідності.

Судами встановлено, що позивач в період з 30.01.1980 р. по 16.12.1981 р. проходив військову службу на території Республіки Афганістан та приймав участь в бойових діях, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_1 та копією довідки Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату від 07.12.2015 р. № 800.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 23.01.2015 р. № 190 встановлено, що отримані позивачем поранення (контузія) та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно з копією висновку спеціаліста судово-медичнї експертизи від 22.01.2015 р. №111/Ж наявні у позивача рубці є слідством загоєння ран, які виникли внаслідок розривної дії снаряду та могли бути спричинені у 1981 році.

Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 083983 від 06.03.2015 р. позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 03.03.2016 р., яка настала внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 03.03.2016 р., тому він має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975.

Крім того, витяг з протоколу ЦВЛК від 23.01.2015 р. № 190 та висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи від 22.01.2015 р. № 111/Ж свідчать, що поранення та захворювання позивача не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

У касаційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак