Справа № 804/11336/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2016 рокусправа № 804/11336/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 804/11336/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Елвас" до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

25.08.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Елвас» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги №725-23 від 13.05.2015 року, рішення про опис майна ТОВ «Торговий дім «Елвас» у податкову заставу від №13167/10/23-01; зобов'язання відповідача здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податку ТОВ «Торговий дім «Елвас» шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з ПДВ у сумі 83100 грн. 39 коп. та включенням до неї відомостей про суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в сумі 3200000 грн., та про суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду в сумі 87023 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені.

З постановою суду першої інстанції не погодилась Державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що позивачем 17.03.2015 року була надана податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2015 року, згідно якої непогашені залишки сум бюджетного відшкодування в сумі 3287023 грн. були помилково відображені в рядках 26 та 31 розділу IV податкової декларації з податку на додану вартість, у зв'язку з чим було збільшено розмір суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні.

20.04.2015 року у зв'язку з тим, що реєстраційна сума була помилково збільшена на суму бюджетного відшкодування ПДВ, яка раніше була заявлена до відшкодування грошима на банківський рахунок підприємства, позивачем було надано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № .

Згідно витягу з системи електронного адміністрування ПДВ реєстраційна сума була зменшена відповідачем на 3200000 грн. Проте, сума переплати, яка раніше була заявлена до відшкодування грошима на банківський рахунок підприємства в сумі 3200000 грн., так і не була відображена в інтегрованій картці ТОВ «ТД «Елвас».

29.05.2015 року ТОВ «Торговий дім «Елвас» отримано поштою податкову вимогу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.05.2015 року № 725-23 про сплату ТОВ «Торговий дім «Елвас» податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 83100 грн. 39 коп.

Згідно акту звірки №892-20 від 20.02.2015 року, який складено між ТОВ «Торговий дім «Елвас» та ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, розмір позитивного сальдо розрахунків з податку на додану вартість станом на 16.02.2015 року складає 3288601 грн. 61 коп. Правомірність формування зазначеної суми ПДВ до відшкодування підтверджена довідкою №7700/15-1/31737080 від 01.10.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Елвас», , з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за липень 2014 року».

Відповідно до п. 7 розділу IX Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 року, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, задекларована у рядку 30 декларації (рядку 3 таблиці 2 (Д2) (додаток 2)), відображається в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби аналогічно показнику рядка 23.2.Платники податку, які прийняли рішення про повернення такої суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку, подають до контролюючого органу (Д4) (додаток 4).

Враховуючи, що суть помилки в заповненні декларації з ПДВ за лютий 2015 року полягала лише у помилковому відображенні позивачем напрямку бюджетного відшкодування (замість відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок в декларації відображено відшкодування ПДВ в рахунок майбутніх платежів), у складі уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з ПДВ).

У зв'язку з тим, що згідно інформації з системи електронного адміністрування ПДВ реєстраційна сума на підставі вищезазначеного уточнюючого розрахунку 20.04.2015 року була зменшена на 3200000 грн., дана сума повинна була бути відображена в інтегрованій картці платника податку.

Проте, реєстраційна сума - 3200000 грн. була знята двічі - як з інтегрованої картки ТОВ «ТД «Елвас», так і з електронної системи адміністрування ПДВ.

08.05.2015 року відповідачем на адресу позивача направлено лист №12402/10/04-63-15-0116, яким підприємству повідомлено про виникнення податкового боргу з ПДВ у розмірі 83100 грн. 39 коп. та зазначено про неправомірність надання уточнюючого розрахунку з податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за лютий 2015 року № від 20.04.2015 року, у зв'язку з чим станом на 08.05.2015 року в інтегрованій картці з ПДВ у позивача рахується податковий борг у розмірі 83100 грн. 39 коп.

Всупереч твердження про неправомірність подання зазначеного уточнюючого розрахунку, відповідачем визнано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 20.04.2015 року податковою звітністю. При цьому, повідомлення про невизнання даного розрахунку податковою звітністю позивачу не надано і на теперішній час.

29.05.2015 року ТОВ «ТД «Елвас» отримано податкову вимогу від 13.05.2015 року № 725-23 щодо суми податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 83100 грн. 39 коп.; запит ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.05.2015 року №13173/10/23-01 про надання інформації про майно та дебіторську заборгованість; рішення заступника начальника ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про опис майна у податкову заставу від 13.05.2015 року №13167/10/23-01.

Не погодившись з вищевказаною податковою вимогою та рішенням про опис майна у податкову заставу, позивачем було подано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області скаргу №39 від 02.06.2015 року.

Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.06.2015року №5965/10/04-36-23-02-12, скаргу ТОВ «ТД «Елвас» залишено без задоволення, ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.06.2015 №5965/10/04-36-23-02-12, позивачем було подано скаргу до Державної фіскальної служби України від 01.07.2015 №47 про скасування податкової вимоги ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 13.05.2015 року №725-23.

Проте, рішенням ДФС України від 24.07.2015 року №15589/6/99-99-23-05-15, скаргу ТОВ «ТД «Елвас» залишено без задоволення.

Згідно з п. 46.1 ст. 46, п. 48.1, пп. 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 ПК України податковою декларацією, розрахуноком є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку. Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно п. 49.4, п. 49.8-49.11 ст. 49, п. 54.1 ст. 54 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк. Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України, затверджених наказом ДПА України від 31.12.2008 року № 827 за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

У разі, якщо уточнюючий розрахунок відповідає нормам ст. 48 ПК України, платник податків має право розраховувати, що дані самостійно задекларовані ним є прийнятими контролюючим органом та є узгодженими. Сплата зобов'язань повинна здійснюватись на підставі узгоджених даних. Будь-яка зміна даних уточнюючої декларації податковою інспекцією, без зміни цих показників самим позивачем порушує його права та інтереси, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкових зобов'язань відповідають показникам податкової інспекції.

Відповідно до п. 57.1, пп. 157.1-1.2 п. 57.1-1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації. У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об'єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов'язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов'язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску. Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Відповідно до пп. 153.3.2 - 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України (у редакції чинній на час виникнення правовідносин) емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим статтею 156 цього Кодексу. У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Нормами ст. 153 ПК України визначено чітке право платника податків на зменшення податкового зобов'язання у разі наявності певних переплат за попередні звітні періоди. Неврегульованість порядку, як саме відображати суми зменшення платежів у податковій декларації, відсутність рядка у формі податкової декларації, не повинне позбавляти платника податків права використати наявні кошти передплати як зменшення своїх податкових зобов'язань.

Відповідно до п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством. У разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Колегія суддів зазначає, що нормами податкового законодавства передбачено повноваження податкової інспекції здійснити перевірку даних задекларованих платником податків, у даному випадку Державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області у даному випадку уточнюючої декларації. У разі невідповідності задекларованих сум вимогам податкового законодавства або якщо встановлено заниження сум податкового зобов'язання, передбачене складання відповідного акту в якому фіксуються порушення.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.4 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів зазначає, що для надсилання позивачу податкової вимоги у Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не було на те підстав, невірно використано норму, яка дозволяє надсилати податкову вимогу без винесення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Для визначення суми як податковий борг, така сума повинна бути узгоджена у встановленому порядку. Державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську МГУ Міндоходів перш ніж визначити суму податкового зобов'язання як борг у податкові вимозі повинна була узгодити таку суму, з такою сумою повинен погодитись платник податків або не сплатити таку суму у визначений ПК України строк.

Нормами ПК України забороняється вимагати до сплати суми які є не угодженими або проти яких заперечує платник податків.

Отже, податкова вимога від 13.05.2015 року №725-23 про сплату податкового боргу за авансовими внесками з податку на прибуток підприємств, складена з порушенням процедури передбаченої ст. 57 -59 ПК України, відповідачем не дотримано обов'язкових норм які передують надісланню податкової вимоги.

Згідно п. 88.1, п. 88.2 ст. 88, п. 89.1, п. 89.3 ст. 89 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Нормами ПК України передбачено, що контролюючий орган застосовує процедуру податкової застави у разі несплати у строки, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, та суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом.

Колегія суддів зазначає, що Державна податкова інспекція в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області невірно застосувала процедуру податкової застави зважаючи на відсутність податкового боргу у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Елвас" .

Рішення про опис майна у податкову заставу повинне бути засобом реагування та мірою яка стримує можливі порушення, які з боку платника податків можуть приховуватись. Рішення про опис майна у податкову заставу є протиправним, зважаючи на відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Елвас" порушень у податковому обліку, у визначенні податкових зобов'язань, у несплаті податкових зобов'язань. Опис майна платника податків у податкову заставу може призвести до збитків у зв'язку з ризиком втрати функціональних чи споживчих якостей такого майна.

Податковим органом не доведено підстав застосування процедури опису майна у податкову заставу.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, податковий орган, як суб'єкт владних повноважень відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не довів правомірність своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 804/11336/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов