Справа № 825/1372/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1372/16 Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко І.В.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, у якому просив:

визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у включенні до заробітку позивача для обчислення пенсії матеріальної допомоги (на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань та винагороди за сумлінну безперервну працю), індексації;

зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України включити до заробітку позивача для обчислення пенсії, призначеної в розмірі 90% від заробітної плати державного службовця, матеріальну допомогу (на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, винагороду за сумлінну безперервну працю), індексацію, здійснити в зв'язку з цим донарахування до його пенсії починаючи з 06.06.2008 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування;

зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України провести позивачу індексацію на суму несвоєчасно виплаченої пенсії і здійснити компенсацію втрату частини пенсії у зв'язку із порушенням строків її виплати за період з 06.06.2008;

визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу відмови позивачу здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% суми заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01.12.2015, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 12.2015 № 1013;

зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01.12.2015 (з урахуванням усіх надбавок і доплат, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1013 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку;

зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_2 прокоригувати всі надбавки і доплати, що враховані під час призначення та перерахунку пенсії, на рівень зростання посадового окладу, згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2008 № 865

визнати протиправними дії Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, щодо ненадання позивачу довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям із всіма складовими заробітної плати з якої призначено пенсію для її перерахунку з 01.12.2015.

зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Чернігівській області надати позивачу довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсі непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена Постановок Правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, із зазначенням всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 посадових окладів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2016 року позовні вимоги за період з 06.06.2008 по 26.01.2016 залишено без розгляду.

Названа ухвала сторонами не оскаржена.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові з приводу відмови ОСОБА_2 у включенні до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати з 21.04.2016.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові включити до заробітку ОСОБА_2 для обчислення пенсії, призначеної в розмірі 90 % від заробітної плати державного службовця, матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, вказані у довідці Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 № 25-11-21-16/2878, здійснити в зв'язку з цим донарахування до його пенсії починаючи з 21.04.2016, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування.

Визнано неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку розміру його пенсії у зв'язку із підвищенням заробітної плати.

Зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, у зв'язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90 % від місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.06.2016 на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 року № 57, з урахуванням раніше проведених виплат та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

В іншій частині позову відмовлено.

На вказане рішення позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги.

Позивач у своїй скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою його вимоги задовольнити повністю.

Пенсійний орган у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування технічними засобами у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку у Чернігівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України і з 06.06.2008 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII у розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі - Державної фінансової інспекції в Чернігівській області.

Апеляційним судом установлено, що у відповідь на заяву позивача Державною фінансовою інспекцією із листом від 20.04.2016 №25-11-21-16/2878 ОСОБА_2 було надано:

довідку від 20.04.2016 № 56 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1;

довідку від 20.04.2016 № 57, у якій вказано, що ОСОБА_2 працював на посаді начальника відділу, з якої йому призначена пенсія та зазначено про складові заробітної плати за відповідною посадою з 01.12.2015 згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 з 01.12.2015.

21.04.2016 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою в якій просив обчислити пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 № 56.

Листом від 11.05.2016 № 2418/05 (а.с. 12) відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, вказавши на те, що, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входять до структури заробітної плати державного службовця.

У подальшому, 08.06.2016 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок розміру його пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013.

Листом від 30.06.2016 № 8085 (а.с. 17) відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі наданої ним довідки, при цьому, вказав на те, що довідка про заробітну плату від 20.04.2016 № 57 складена у довільній формі і у разі здійснення перерахунку пенсій на підставі наведених у ній даних, розмір пенсії буде нижчим ніж той, який є наразі. Також пенсійний орган послався на положення Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, яким з 01.06.2015 скасовано норми Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Задовольняючи позов у частині вимог до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, місцевий суд виходив із того, що пенсійним органом протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії позивача із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань на підставі довідки від 20.04.2016 № 25-11-21-16/2878, оскільки із зазначених сум були сплачені відповідні внески, а тому такі повинні враховуватися при розрахунку пенсії.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право і на перерахунок пенсії, в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, згідно із ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, виходячи з розміру 90 % від місячного (чинного) заробітку, починаючи з 01.06.2016, на підставі довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 року № 57.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання видати довідку належної форми, суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення спору не підтвердилися обставини щодо відмови у видачі такої довідки.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 в редакції, на час призначення позивачеві пенсії, Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що при обчисленні пенсії позивачу пенсійним органом не було враховано до заробітку інших виплат, які вказані у довідці про складові заробітної плати та на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 402/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14 відповідно).

Крім того, у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З наявної у матеріалах справи наданої позивачеві за місцем роботи довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 № 25-11-21-16/287 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", вбачається, що на всі включені у неї виплати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вказана довідка складена за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 № 5-1.

Таким чином, враховуючи, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині визнання протиправними дій пенсійного органу не включення до заробітку для обчислення пенсії таких сум та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з їх урахуванням.

Щодо позовних вимог до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними дій щодо ненадання позивачу довідки про заробітну плату установленої форми та зобов'язання ДФІ в Чернігівській області надати позивачу довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 ) (далі за текстом - Порядок № 22-1).

Згідно із п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Згідно з п. 2.24 Порядку № 22-1 при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України для визначення розміру пенсії за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 "Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670", у редакції чинній на час звернення позивача із заявою про отримання відповідної довідки, було затверджено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що обов'язок щодо видачі пенсіонеру довідки про заробітку плату державного службовця за посадою, яку він займав до виходу на пенсію, покладено на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працювала особа до виходу на пенсію, при цьому така довідка повинна відповідати формі, затвердженій постановою № 15-1, яка була чинною станом на момент звернення про її надання.

З матеріалів справи вбачається, що на звернення позивача 19.04.2016 ДФІ в Чернігівській області, із листом від 20.04.2016 № 25-11-21-16/2878, було надано довідку від 20.04.2016 № 57.

Проте, зазначена довідка не відповідає формі, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1, у редакції, чинній на момент звернення позивача.

Зокрема у ній зазначено посадовий оклад, надбавка за ранг та надбавка за вислугу років, проте не вказано всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, як того вимагає форма довідки за постановою 15-1.

За таких обставин, враховуючи, що на державний орган (установу, організацію, підприємство), в якому працював позивач до виходу на пенсію (або правонаступника такого органу) покладено обов'язок видати довідку за законодавчо визначеною формою про заробітну плату для перерахунку пенсії, проте наразі довідку належної форми позивачеві надано не було, оскільки довідка від 20.04.2016 № 57 такій формі не відповідає, то судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача до ДФІ в Чернігівській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання надати довідку законодавчо встановленої, на час звернення 19.04.2016 форми також підлягають задоволенню.

Висновок суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні позову в цій частині є помилковим.

Щодо позовних вимог у частині визнання неправомірними дій пенсійного органу та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01.12.2015 в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Таким чином, адміністративний суд не може розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку із вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Так, переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегією суддів було установлено, що позивачеві не надавалася «довідка про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», за формою, затвердженою постановою правління ПФУ від 04.09.2013 №15-1 (чинною на момент звернення).

Це означає, що у межах спірних відносин, позивач до пенсійного органу із належним чином оформленою довідкою не звертався, відповідно, пенсійний орган рішення про відмову у перерахунку його пенсії з урахуванням такої довідки, не приймав.

За таких обставин та правових норм, колегія суддів дійшла висновку про передчасність вимог позивача у частині визнання неправомірними дій пенсійного органу та зобов'язання його здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 90% заробітної плати працюючого державного службовця, починаючи з 01.12.2015 в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013.

Водночас, суд першої інстанції, задовольняючи позов у цій частині, не врахував, що довідка від 20.04.2016 № 57, подана позивачем із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до вимог статті 37-1 Закону України № 3723-ХІІ «Про державну службу», складена у довільній формі і не містить всіх складових заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою, на які нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а отже не може бути підставою для перерахунку пенсії.

При цьому, як наголосив відповідач у своєму листі від 30.06.2016 № 8085, у разі здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 20.04.2016 № 57, розмір пенсії буде нижчим ніж той, який є.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у частині вимог про визнання неправомірними дій пенсійного органу щодо відмови врахувати при обчисленні пенсії позивача всі складові заробітної плати працюючого державного службовця, з яких сплачені страхові внески та зобов'язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії з урахуванням таких складових; а також у частині вимог до ДФІ в Чернігівській області про визнання неправомірними дій щодо ненадання довідки про заробітну плату належної форми та зобов'язання її надати.

У решті позову слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції за неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова - скасуванню.

Крім того, пенсійний орган, подаючи апеляційну скаргу, просив відстрочити сплату судового збору до вирішення справи апеляційним судом.

Назване клопотання було задоволене ухвалою судді Київського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальний розмір заробітної плати станом на 1 січня 2016 року встановлено в розмірі 1378,00 грн.

При цьому згідно із ч. 3 ст. 6 цього Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, у позовній заяві об'єднано вісім вимоги немайнового характеру.

Враховуючи наведене, ставка судового збору, яка підлягала сплаті за подання позову у даній справі становить 4409,60 грн. (1378*0,4)х8).

Отже, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача становить 4850,56 грн. (4409,6х110%).

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційні скарги Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 вересня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з приводу відмови ОСОБА_2 у включенні до заробітку для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації заробітної плати, починаючи з 21.04.2016.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2, призначеної в розмірі 90 % від суми заробітної плати працюючого державного службовця з урахуванням сум з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідно до довідки Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 20.04.2016 року № 25-11-21-16/2878, та з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 21.04.2016.

Визнати протиправними дії Державної фінансової інспекції в Чернігівській області, щодо ненадання ОСОБА_2 довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1.

Зобов'язати Державну фінансову інспекцію в Чернігівській області надати ОСОБА_2 «Довідку про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію», за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління пенсійного фонду України (просп. Перемоги, 139, м. Чернігів, 14013, КОД ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4409 грн. 60 коп. (чотири тисячі чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО) 820019; Рахунок отримувача 1007; Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяІ.О. Грибан

СуддяО.О. Беспалов

Повний текст постанови виготовлено 22 листопада 2016 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Грибан І.О.

Беспалов О.О.