Справа № 815/4698/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4698/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Драчук О.С.

сторін:

позивач: Безуглий А.А. (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" до державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 листопада 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" до державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів".

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 20.07.2016р. державним реєстратором державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" від 19.07.2016р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи за принципом мовчазної згоди відмовлено в реєстрації в зв'язку з тим, що в електронній системі містяться відомості щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" про заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та про заборгованість зі сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування. Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», наказом Міністерства фінансів України № 308 від 03.03.2016р. «Про затвердження змін до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників» підстав для відмови у реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" за принципом мовчазної згоди у державного реєстратора не було.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких, зокрема, зазначено, що 20.07.2016р. за результатами перевірки відомостей в Єдиному державному реєстрі державним реєстратором було встановлено наявність заперечень Управління Пенсійного фонду України проти проведення державної реєстрації припинення від 2015р., що ц свою чергу унеможливлює проведення реєстрації юридичної особи (а.с. 37-40).

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.07.2016 р. державним реєстратором державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" від 19.07.2016р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи повідомлено про відмову у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Підставою для відмови зазначено ч.1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування (а.с. 7).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до п.12 ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації;

2) довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Позивачем надано реєстратору заяву про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та довідку архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню. Зазначені обставини визнаються сторонами, відтак не потребують доказування, в силу приписів ч.3 ст. 72 КАС України.

Згідно ч.5 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» порядок проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації включає:

1) проведення реєстраційної дії щодо початку проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру - не пізніше наступного робочого дня з дати настання підстави, передбаченої частиною четвертою цієї статті;

2) державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації - не пізніше наступного робочого дня після отримання відомостей:

про відсутність заборгованості із сплати податків і зборів та відсутність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

про відсутність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування;

про відсутність нескасованих випусків цінних паперів юридичної особи - емітента;

про відсутність нескасованої реєстрації випуску акцій акціонерного товариства.

У разі неодержання від державних органів відомостей, зазначених у цій частині, у порядку та строки, визначені цим Законом, державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації проводиться за принципом мовчазної згоди.

Згідно п.11 ч.1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставами для відмови у державній реєстрації є, зокрема, документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані: щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; щодо юридичної особи, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування.

Наказом Міністерства фінансів України № 308 від 03.03.2016р. «Про затвердження змін до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників» затверджено форму, в якій надаються Відомості про відсутність (наявність) заборгованості зі сплати єдиного внеску (Додаток 3 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (пункт 4 розділу ІV); Форма № 11-ЄСВ).

Згідно п.12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» принцип мовчазної згоди у сфері державної реєстрації (далі - принцип мовчазної згоди) - принцип, згідно з яким державний реєстратор набуває право на проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій без одержання від державних органів у порядку та випадках, визначених цим Законом, відповідних документів (крім судових рішень та виконавчих документів) або відомостей, за умови, що відповідні державні органи у встановлений цим Законом строк не направили до державного реєстратора такі документи або відомості.

З системного аналізу наведеної норми вбачається, що право на проведення державної реєстрації позивач міг набути за умови, що відповідні державні органи у встановлений цим Законом строк не направили до державного реєстратора такі документи або відомості.

Так, згідно ч.7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Пенсійний фонд України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру таких відомостей:

про відсутність (наявність) заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування - у день отримання запиту від суб'єкта державної реєстрації;

про відсутність (наявність) заборгованості із сплати страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування - протягом 30 календарних днів з дати отримання відомостей про проведення реєстраційної дії щодо початку проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, державний реєстратор державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 як суб'єкт державної реєстрації, отримавши розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" від 19.07.2016р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи, не направляв до Пенсійного фонду України відповідного запиту. Навпаки, як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомив товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" про відмову у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації на наступний день з дня одержання заяви позивача.

Таким чином позовні вимоги щодо визнання протиправними дій державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватись з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішеннями.

Таким чином, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи із заявлених позовних вимог, враховуючи приписи ч.2 ст.11 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права у даному випадку буде також повідомлення про відмову у проведені державної реєстрації державного реєстратора ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 від 20.07.2016 р., оскільки саме воно може створювати відповідні юридичні наслідки.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо безпідставності та неправомірності відмови у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті ліквідації, недоведеності відповідачем існування передбачених законом підстав для відмови у її проведенні, суд вважає необхідним обрати спосіб захисту порушеного права позивача, зобов'язавши державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" від 19.07.2016р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи з урахуванням висновків суду, оскільки саме такий спосіб захисту порушених прав позивача забезпечить повне їх поновлення та унеможливить необхідність повторного звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" до державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 про визнання незаконними дій, - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 у проведенні державної реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів".

Визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову у проведені державної реєстрації державного реєстратора ДП «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 від 20.07.2016 р.

Зобов'язати державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» ОСОБА_3 повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" від 19.07.2016р. про державну реєстрацію припинення юридичної особи з урахуванням висновків суду.

Стягнути з державного підприємства «Центр обслуговування громадян» (; 65032, Одеська обл., місто Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиції регіональних проектів" (; місцезнаходження юридичної особи: 65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Пироговська, буд.3-А) судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.), з урахуванням висновків рішення суду.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.