Справа № 2а-1575/2010
Суддя: Міщенко В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Буринський районний суд Сумської області в складі судді Міщенка В.М. розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі про стягнення недоплаченої соціальної допомоги „Дітям війни та поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в районний суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Буринському районі Сумської області, в якому просила суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, не нараховану та несплачену щомісячну державну соціальну допомогу (або доплату до пенсії) за липень-грудень 2009 року та за січень-вересень 2010 року в сумі 1288 грн. 80 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є пенсіонеркою та має статус "Дитини війни", а отже у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1 січня 2006 року має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але отримує її частково з липня 2009 р. по цей день у розмірі лише 10%.

В судове засідання позивач та представники відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Вважає, що рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року зворотної дії в часі не має, а тому на період до 9 липня 2007 року не поширюється. Крім того, відповідач вважає свої дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, через неврегульованість за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. Вважає необгрунтованим застосування до спірних правовідносин ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Позивачка знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України має статус «Дитини війни» та отримає пенсію за віком, що підтверджується паспортом та пенсійним посвідченням позивача, а також довідкою про розмір отримуваної надбавки та запереченням відповідача.

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" починаючи з 01.01.2006 року, має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість' пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй у липні-грудні 2009

року та січні-вересні 2010 року щомісячну надбавку до пенсії в розмірі ЗО % мінімаль пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Враховуючи, що Законами України „Про державний бюджет України на 2009 рік та „П державний бюджет України на 2010 рік не зупинена дія Закону України "Про соціальний захист ді війни", то у 2009-2010 роках позивачці, як дитині війни, слід було б виплачувати, доплату до пенсії розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком протягом всього часу, але їй було виплачено лише 10% відповідності до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року.

Тобто стягненню на користь позивачки з 1 липня 2009 року по 30 вересня 2010 року включ підлягає надбавка до пенсії, як дитині війни, в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віко але з урахуванням фактично проведених виплат, поскілько згідно довідки УПФУ в Буринському райо позивачці було виплачено набавку, як дитині війни, у розмірі 49,80 грн. лише по вересень 2010 ро включно, яка в подальшому виплачувалась надбавка - не відомо.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст. Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивачці, відповідно до ст. 6 Закону України „П соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальн пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсій страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інш розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосуван положення ч.З ст. 28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віко встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсі призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімальног розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гаранті встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рів питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особа які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд Україн затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює сво повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку йо територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове держави пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" покладено на УПФУ в Буринському районі Сумської області, за місцем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії. Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. Згідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади на який покладено обовязок що до:призначення пенсії; підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

з

іаховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачці 30% доплати до пенсії та клала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд :раїни, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але він не вчинив жодної для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що він не виконав своїх повноважень без важних причини. Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених рмативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як обґрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності відповідача, рема, щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної державної соціальної 30%

(бавки до пенсії, як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист ей війни» у період з 1 липня 2009 року по 30 вересня 2010 року включно, оскільки відповідачем ю порушено права позивачки, щодо підвищення її пенсії як дитині війни на 30% мінімальної пенсії віком відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, тобто її право на іимання державної соціальної підтримки, як дитини війни.

Виходячи зі змісту адміністративного позову, для повного захисту прав позивача, за захистом х він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ст.ст. 99-102 КАС України, визнати чину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити строк звернення до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з ФУ в Буринському районі Сумської області доплати до пенсії у визначеній позивачкою грошовій іі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може ебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому ані такі повноваження.

За таких обставин суд вважає, що Управління пенсійного фонду України в Буринському районі І зобовязати нарахування та виплату позивачці державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 „Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 1 липня 9 року по 30 вересня 2010 року включно, але з урахуванням фактично проведених виплат. В іншій ду

гині позову відмовити. юї

Відповідно до ст. 87, ст. 94 ч.З КАС України з відповідача на користь позивача підлягають 'ненню понесені та документально підтверджені судові витрати відповідно до задоволених вимог у мірі 3 грн. 40 коп., які складаються з судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 19, 46, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6,

Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про гальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6-14, 71, 87, 94, 99-102, 159-163, 167, 186 здексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати причину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити строк звернення :УДУ-

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області іахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну надбавку до (сії, як дитині війни у розмірі 30% за 2009-2010 роки, з урахуванням фактично проведених виплат, від іімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове їжавне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2009-2010 роки починаючи з 1 липня )9 року по 30 вересня 2010 року включно.

Стягнути з Управління Пнсійного фонду України в Буринському районі на користь Дзюби [єнтини Афанасіївни судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду ез Буринський районний суд Сумської в 10-денний строк з дня проголошення.

Головуючий: