Справа № 812/895/16
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року справа №812/895/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2016 року у адміністративній справі № 812/895/16 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправним та скасування припису про недопущення повторних порушень № 12 від 08.07.2016 року в частині,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив: визнати протиправним та скасувати Припис про недопущення повторних порушень № 12 від 08.07.2016 року Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесений за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, у частині порушення арбітражним керуючим абзацу 4 частини 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки ( а.с. 2-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач на підставі свідоцтва № 115 виданого 07.02.2013 р. Міністерством юстиції України здійснює діяльність арбітражного керуючого відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідачем, як органом контролю, на підставі повідомлення про проведення планової невиїзної перевірки від 03.06.2016 № 23 у період з 16.06.2013 року по 30.06.2013 року проведена планова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 з питань додержання вимог законодавства під час виконання повноважень ліквідатора у справі № 206/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» та у справі № 12/826 про банкрутство ТОВ «Будкомплект», за результатами якої складена довідка від 30.06.2016 року № 18, якою встановлено порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно не надання комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіту про свою діяльність по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» та абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки та по справі № 12/82б про банкрутство ТОВ «Будкомплект» за 2012-2016 роки.

08.07.2016 року відповідачем складено акт за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 19, яким встановлено порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) та абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) та винесено припис про недопущення повторних порушень № 12, згідно якого арбітражному керуючому ОСОБА_2 винесено припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.

Позивач вказує на те, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) встановлений обовязок ліквідатора здійснити інвентаризацію майна саме з дня свого призначення та провести його оцінку з метою подальшої реалізації. Проведення подальших додаткових, а тим паче щорічних інвентаризацій абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) не передбачено.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатор, який відповідно до Закону про банкрутство виконує повноваження керівника боржника, має щорічно проводити інвентаризацію активів і зобовязань боржника до моменту ліквідації банкрута в порядку встановленому законодавством, до моменту внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення підприємства-юридичної особи.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що відповідно до абзацу 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством та формує ліквідаційну масу.

Інвентаризація майна банкрута ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» по справі про банкрутство № 20б/5014/2055/2012 проведена ліквідатором у встановленому законом порядку ще у листопаді грудні 2012 році, за результатами якої сформована ліквідаційна маса банкрута.

Таким чином, у звязку з субєктивною думкою комісії з перевірки, довільним викладенням та трактуванням вимог нормативно-правових актів, на підставі необґрунтованого висновку про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_2 абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення інвентаризації майна за 2014-2016 роки, комісією було винесено протиправний припис про недопущення повторних порушень в цій частині.

22 листопада 2016 року від апелянта, шляхом надіслання електронною поштою, до суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Згідно ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 здійснює діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва № 115 виданого 07.02.2013 року Міністерством юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с. 5).

Відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 року за № 1113/23645 та згідно з планом - графіком перевірок, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.04.2016 року № 117/7 у період з 16 червня 2016 року до 30 червня 2016 проведено перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 щодо відповідності арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі, а також додержання останнім вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень ліквідатора у справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за період з 12.02.2014 по 15.06.2016, у справі № 12/82б про банкрутство ТОВ «Будкомплект» за період з 22.08.20111 по 15.06.2016 (а.с. 6- 7, 45-47).

30.06.2016 року відповідачем складено довідку № 18 «Про результати планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого», відповідно до якої зазначено, що перевіркою встановлено порушення законодавства, а саме, зокрема: п. 1.1 глави 1 розділу IV та пункту 1.7 глави 1 розділу IV Правил організації діловодства та архіву арбітражного керуючого, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 15 березня 2013 року № 447/5, щодо не наданя на перевірку номенклатури справ та підсумкового запису за 2015 рік; ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно не надання комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіту про свою діяльність по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» та абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки та по справі № 12/82б про банкрутство ТОВ «Будкомплект» за 2012-2016 роки.

Визначено строк для надання позивачем пояснень, зауважень, заперечень до довідки - до 06.07.2016 року (а.с. 8).

06.07.2016 року позивачем надано заперечення до Довідки від 30.06.2016 року (а.с. 9).

08.07.2016 року відповідачем складено акт за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 19, яким встановлено порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно не надання комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіту про свою діяльність по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» є таким, що не можливо усунути (буде винесено припис) та абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки є таким, що не можливо усунути (буде винесено припис) та винесено припис про недопущення повторних порушень № 12, згідно якого арбітражному керуючому ОСОБА_2 винесено припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень (а.с. 10-12).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 року за № 759/19497, головні територіальні управління юстиції, відповідно до покладених на них завдань, крім іншого, здійснюють контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Згідно Положення про відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Луганській області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.05.2016 року № 217/В, визначені основні функції відділу, зокрема, відділ з питань банкрутства здійснює контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (а.с. 48-54).

Отже, обовязок щодо здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих покладено на Головні територіальні управління юстиції в областях та у місті Києві.

Таким чином, відповідач у даних правовідносинах є субєктом владних повноважень та виконує покладені на нього законодавством функції щодо здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих.

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2014 року № 1284/5 затверджено Порядок конролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Розділом II зазначеного Порядку передбачено, що контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Відповідно до пункту 2.11 зазначеного Порядку, предметом планової перевірки є відповідність арбітражного керуючого вимогам, визначеним у Законі, а також додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці під час здійснення повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора у справах про банкрутство за період, що підлягає плановій перевірці. Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства.

Згідно п. 6.9 розділу VI Порядку у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 7) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 8) (далі - розпорядження).

Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень припис (п. 6.9.1 Порядку).

Як вже зазначалось раніше, 08.07.2016 року відповідачем складено акт за результатами планової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого № 19, яким встановлено порушення ч. 11 ст. 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно не надання комітету кредиторів не рідше одного разу на місяць звіту про свою діяльність по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» є таким, що не можливо усунути (буде винесено припис) та абз. 4 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки є таким, що не можливо усунути (буде винесено припис) та винесено припис про недопущення повторних порушень № 12, згідно якого арбітражному керуючому ОСОБА_2 винесено припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-XII встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідношень - до 19.01.2013 року) ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту та інше.

Статтею 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що термін ліквідаційної процедури вводиться на 12 місяців і може бути продовжено лише на 6 місяців.

По справі № 206/5014/2055/2012 постанову прийнято господарським судом 15.10.2012 року. Господарським судом Луганської області неодноразово продовжувався термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора. Станом на час проведення позапланової перевірки ухвали щодо продовження терміну ліквідпроцедури та повноважень ліквідатора є чинними.

Відповідно до пункту 3 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 року № 69, яка діяла до 01.01.2015 року ( чинній на період проведення ліквідаційної процедури за 2014-2015 року) та відповідно до пункту 7 Положення про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 року № 879, проведення інвентаризації є обовязковим, зокрема, перед складаннням річної бухгалтерської (фінансової) звітності.

Зі змісту статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року вбачається, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за бухгалтерський облік господарських операцій, пов'язаних з ліквідацією підприємства, включаючи оцінку майна і зобов'язань підприємства та складання ліквідаційного балансу і фінансової звітності, покладається на ліквідаційну комісію, яка утворюється відповідно до законодавства.

Згідно ст. 10 Закону України Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Положенням про інвентаризацію активів і зобовязань, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України № 879 від 02.09.2014 року у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено порядок проведення та оформлення результатів інвентаризації активів та зобовязань.

Цивільним кодексом України встановлені підстави припинення юридичної особи, зокрема частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Частиною 2 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

На час перевірки відповідачем арбітражного керуючого ОСОБА_2 відповідного запису про припинення ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» не внесено.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, ліквідатор, який відповідно до Закону про банкрутство виконує повноваження керівника боржника, має щорічно проводити інвентаризацію активів і зобов'язань боржника до моменту ліквідації банкрута в порядку встановленому законодавством, до моменту внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення підприємства - юридичної особи.

Посилання апелянта на те, що інвентаризація майна ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» по справі про банкрутство № 20б/5014/2055/2012 була проведена ліквідатором у встановленому законом порядку ще у листопаді-грудні 2012 року та було погоджено перелік ліквідаційної маси підприємства не звільняє позивача від обовязку проведення інвентаризації майна банкрута в порядку Положення про інвентаризацію активів і зобовязань як керівника боржника.

Ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності прийнятого припису про недопущення повторних порушень від 08.07.2016 року № 12 в частині порушення арбітражним керуючим абзацу 4 частини 1 статті 25 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції, що діяла до 19.01.2013 року) стосовно відсутності доказів здійснення щорічної інвентаризації майна банкрута по справі № 20б/5014/2055/2012 про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» за 2014-2016 роки.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2016 року у адміністративній справі № 812/895/16 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

ОСОБА_3