Справа № 386/814/16-а
Суддя: Гут Ю. О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 386/814/16-а
Провадження № 2-а/386/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

секретаря судового засідання - Прядун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницький (Кіровоград) Челик Вікторії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав , що інспектором патрульної поліції роти 2 батальйону УПП в м. Кропивницький , лейтенантом Челик В.В. 15.09.2016 року винесена постанова серії АР № 327169 у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП , згідно якої , ним порушено п. 8.4 (в) ПДР України , а саме заборонні знаки і накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн .

Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою і такою, що винесена з порушенням вимог КУпАП щодо своєчасного , всебічного , повного й об»єктивного з»ясування обставин кожної справи.

При розгляді справи не були з»ясовані і доведені обставини , які б свідчили , що в його діях є ознаки правопорушення , за який законом встановлено адміністративну відповідальність . .Єдиним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення є постанова .

Згідно якої він 15.09.2016 року о 11 год 45 хв керуючи автомобілем Citroen C3 д.н.з НОМЕР_1 в м. Кропивницький на вул.. Преображенська в районі буд 4 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку «Зупинку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4. (в) ПДР України . Посилання на інші докази вказана постанова не містить. Інспектор не роз»яснив йому права та обов»язки , крім того в оскаржуваній постанові взагалі відсутні відомості про роз»яснення йому таких прав .В постанові також не зазначено відомості про технічний засіб , яким здійснено фото або відеозапис .

15.09.2016 року він рухаючись на автомобілі Citroen C3 д.н.з НОМЕР_1 в м. Кропивницький на вул.. Велика перспективна здійсним на перехресті поворот праворуч на вул.. Преображенську та продовжив рух прямо в напрямку площі Богдана Хмельницького . Проїхавши близько 30 м. від перехрестя він увімкнув світловий сигнал лівого покажчика повороту з метою паркування транспортного засобу на протилежній стороні дороги та зменшуючи швидкість руху пропускав зустрічні транспортні засоби . Позаду його автомобіля рухався автомобіль патрульної поліції , який зупинився та з нього вийшов інспектор , підбіг до нього та наказав надати документи на право курування транспортним засобом . Виконуючи вимоги інспектора , він пред»явив всі необхідні документи та інспектор йому повідомив , що він зупинив транспортний засіб в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено» . На його твердження інспектору , що він не зупиняв автомобіль , а повільно рухався пропускаючи зустрічні транспортні засоби з метою повороту ліворуч та здійснив повну зупинку лише коли до нього підійшов інспектор та наказав пред»явити документи , останній до уваги їх не взяв , докази його невинуватості не сприймав . свою невинуватість в інкримінованому правопорушенні він доводив близько 20 хв. , в подальшому інспектором Челик В.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення .

Таким чином ,в даному випадку він не зупиняв транспортний засіб , а здійснив поворот ліворуч , а коли був готовий рухатись далі не продовжив рух в зв»язку з тим , що інспектор Челик В.В. було висловлено вимогу надання прав на керування транспортним засобом та реєстраційних документів .

В порушення вимог закону інспектором Челик В.В. не надано належної оцінки його поясненням та доводам , на які він посилався та не6доведена наявність його вини. Інспектором не доведено , що дане правопорушення він вчинив умисно , як ним зазначено він здійснював поворот ліворуч , а не зупиняв транспортний засіб , тобто в нього з самого початку був відсутній умисел на вчинення інкримінованого йому правопорушення .

Просить визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти 2 батальйону УПП в м. Кропивницькому лейтенанта Челик Вікторії Вікторівни щодо складення постанови серії АР № 327169 від 15.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП . Скасувати постанову серії АР № 327169 від 15.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього згідно ст.. 247 , 293 КУпАП .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився , через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити .

Відповідач - інспектор патрульної поліції роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницький (Кіровоград) Челик В. В. в судове засідання на 20.10.2016 року не з»явилася,надіслала суду клопотання , в якому просила у відповідності по ст.. 49 та 79 КАС України з метою всебічного , повного та об»єктивного розгляду в судовому засіданні всіх обставин та для обгрунтування заперечень проти позову долучити до матеріалів судової справи відеофіксацію з місця адміністративного правопорушення , що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор та записана на носії інформації DVD-R диск.

17.11.2016 року в судовому засіданні інспектор патрульної поліції роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницький (Кіровоград) Челик В. В. позовні вимоги не визнала та суду пояснила , що вона з напарником була на патрулюванні , рухаючись по вул.. Велика Перспективна на перехресті вулиць В. Перспективна та Преображенська побачили , транспортні засоби , які були зупинені в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено». Вони зупинились на червоний колір світлофору і на зелений колір світлофору повернули на вул.. Преображенська . В одному з автомобілів знаходився водій , до якого вона підійшла , представилася і запитала чи бачив він що здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» , який водійський стаж він має , на що водій заперечив , що він порушив вимоги ПДР . Після цього вона попросила надати документи та страховий поліс . Позивач сперечався . В подальшому ОСОБА_1 були роз'яснені його права та обов»язки , винесено постанову та запропоновано написати пояснення , але він агресивно поводився і не погодився написати пояснення .

Суд, заслухавши відповідача , дослідивши матеріали справи та заяву позивача , дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Правовідносини сторін врегульовані ст.ст.7, ч. 2 ст.122, 247, 256, 282-284 КУпАП.

Згідно ст. 2 КАСУ,завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб… від порушень. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленим законом . Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

У відповідності з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка вчинила правопорушення, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки і відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами .

Суд приймає до уваги, за змістом ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення посадовою особою виноситься відповідно до вимог ст. 283 КУпАП. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення , копія постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозаписи надсилають особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня такої постанови.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі , та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 15.09.2016 року о 11 год 45 хв позивач ОСОБА_1 . керуючи автомобілем Citroen C3 д.н.з НОМЕР_1 в м. Кропивницький на вул.. Преображенська в районі буд. 4 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» , чим порушив вимоги п. 8.4 (в). ПДР, тобто вчинив правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУ пАП.

Суд , переглянувши відео зйомку, що застосовувалась інспектором, та була надана до суду,як доказ дійшов висновку, що відео є доказом того, що водій ОСОБА_1 . дійсно порушив вимоги ПДР.

Копію постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач отримав в день її винесення , тобто 15.09.2016 року , про що свідчить його підпис в копії постанови , а/с- 7 .

Суд приймає до уваги, що в постанові в справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2016 року вказано, що копію постанови позивач отримав на місці складення постанови про накладення адміністративного стягнення , тобто він був ознайомлений з правами та обов'язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Скарг чи заяв до керівника патрульної поліції роти 2 батальйону УПП в м. Кропивницькому позивач не подавав.

Суд вважає, що за матеріалами справи відповідачем доведено правомірність своїх дій по винесенню постанови про накладення на позивача штрафу в суму 255 грн. за порушення вимог ч. 1 ст.122 КУпАП та дійшов до висновку, що штрафи повинні накладатись у відповідності з діючим законодавством. В оцінку розміру штрафу суд не входить. Суд вважає, що за викладених обставин фактична вина водія ОСОБА_1 доведена, а тому існують підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об»єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП,доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції Українизазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання позивача на те, що інспектор не навів доказів , на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і що він не здійснював зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена» є голослівні спростовуються відефіксацією правопорушення , і суд їх до уваги не приймає.

Суд дійшов висновку, що відповідачем було доведено правомірність своїх дій по винесенню постанови серії АР № 327169 від 15.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу в сумі 255 грн. за порушення ним ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанова є законною та скасуванню не підлягає.

Судом при дослідженні доказів в справі встановлено , що відповідач в справі виніс постанову відносно позивача у відповідності до вимог закону. Відповідачем надано суду належний і допустимий доказ вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху, за яке його і було притягнуто до адмінвідповідальності.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «О»Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності висунуті ОСОБА_1 , свідчать про спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обовязок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на субєкта владних повноважень.

З адміністративного позову суд зробив висновок , що позивач належним чином не усвідомив скоєне ним правопорушення, що пояснюється незнанням позивачем Правил Дорожнього руху України, щодо зупинки транспортного засобу в зоні дії знаку 3 .34 «Зупинку заборонено» .

Суд приходить до висновку , що вина позивача в допущеному проступку беззаперечно підтверджується змістом долученого відеозапису, в якому неупереджено зафіксовані: тривалий у часі проступок. Також, сам порушник на відео визнав власну провину. Будь які пом'якшуючі обставини, не звільняють особу від наслідків самого проступку. З вказаної постанови убачається, що позивачу була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується підписом позивача у постанові, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Тобто відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки передбачено право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальшу реалізацію прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій і рішень суб'єкта владних повноважень.

Місце вчинення адміністративного правопорушення чи/або місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не впливає на винуватість позивача .

Тобто адміністративний позов є безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

В основу доказування заявлений суб'єкт оскарження покладає вагомий та єдиний доказ - відеозапис, з якого убачається порушення позивачем правил дорожнього руху.

У зв'язку з такими обставинами, на думку суду доводи позивача про незаконність дій відповідача є безпідставними, а відтак у задоволенні позову суд вважає необхідним відмовити, так як відповідачем належним чином доведена правомірність його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд також приймає до уваги, що позивачем своєчасно було подано адміністративний позов до суду, а тому строк для звернення до суду не був пропущений.

Згідно ст. 171-2 ч.2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Але на підставі Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, положення частини другої статті 171-2 КАС України визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з викладеного та ураховуючи положення ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 8, 13 КАС України, суд приходить до висновку про забезпечення оскарження постанови суду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст., 6 п. 1 ч.1 ст.8, 13, ст.ст. 17 , п.2 ч.1 ст. 18 , 128, 160,161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України , ст. 8, 55,49, 50 , 55,129 Конституції України , ст. 287-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницький (Кіровоград) Челик Вікторії Вікторівни про скасування постанови серії АР №327169 від 15.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 255 грн. - відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови в такий же строк з дня складання повної постанови .

Якщо суб»єкта владних повноважень у випадку та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України , було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді , то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення десятиденного строку з моменту отримання суб»єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду .

Повний текст постанови складений 22.11.2016 року .

Суддя: Гут Ю. О.