Справа № 815/6144/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6144/16
УХВАЛА

21 листопада 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 , в якому позивач просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття рішення щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 03.11.2016 року індексний номер 32205676 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються імя позивача та відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, зміст позовних вимог згідно з ч.4,5 ст.105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів. До позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а також документ про сплату судового збору. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Проте поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідає.

Позивачем не зазначені номери засобів зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є позивача, відповідача, третьої соби. ОСОБА_4 надається підтвердження даних про адреси зазначені позивачем відносно відповідача та третьої особи.

Позивачем не сплачений судовий збір. До позову не наданий оригінал документу про сплату судового збору у відповідглсті до вимог ст.106 КАС України.

Частиною 3 ст. 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач зазначає, що 27.09.2007 року між нею та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» було укладено кредитний договір № 014/79729/74/83318 про надання кредиту в сумі 585655,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язання було укладено також договір іпотеки № 4634 від 28.09.2007 року на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, б. 96, кв. 50.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку вона отримала 08.11.2016 року, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32205676 від 03.11.2016 року, прийнятим відповідачем, право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2, було зареєстровано за ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона дізналась, що 24.03.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_4, було внесено відомості до реєстру, щодо заміни Іпотекодержателя ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» на ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_6» на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором , серія та номер 420, виданий 24.03.2016 року. Того ж дня 24.03.2016 р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_4 до реєстру внесено запис про заміну Іпотекодержателя ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_6» на TOB «СТАНДАРТ ОСОБА_7» на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. Далі, 24.03.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 внесено до реєстру відомості, щодо заміні Іпотекодержателя TOB «СТАНДАРТ ОСОБА_7» на ОСОБА_3.

На підставі договору іпотеки № 4634 від 28.09.2007 року іпотекодержатель за вищезазначеною квартирою ОСОБА_3, зареєструвала за собою право власності на дану квартиру.

Виклавши вказані обставини позивач не надає доказів в їх обгрунтування та не зазначає причин неможливості їх надання з відповідним підтвердженням цієї неможливочті (копії запитів, звернень, відповідей на них).

Позивачем до позову надана лише копія кредитного договору, не надані копії договору іпотеки, договорів про відступлення права вимоги (наявність цих договорів також не вбачається з наданої допозову інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Позивач не надає копії оскаржуваного рішення відповідача та також не зазначає причин неможливості їх надання з відповідним підтвердженням цієї неможливочті (копії запитів, інформаційних запитів,звернень, відповідей на них). Отримання копії вказаного рішення є правом позивача, оскільки стосується безпосередньо її прав та іетересів. У звязку з цим позивач також має право на отримання та повинна надати до суду копії документів, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, у тому числі щодо наявності відомостей направлення їй вимоги.

Позивач також зазначає, що на момент реєстрації права власності на квартиру за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, б. 96, кв. 50, в ній були зареєстровані її діти - неповнолітня ОСОБА_8 (1999 р.н.) та малолітній ОСОБА_9 (2005 р.н.). Доказів цих обставин позивач також не надає.

Позивач вважає, що правочин порушує права також її неповнолітних дітей тазаконодавство щодо необхідної участі у таких випадках органів опіки та піклування.

Таким чином, позивач не тільет оспорює правомірність реєстраційної дії, а и зазначає про спір про право власності на вказану вкартиру.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняті за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права та для всіх судів України.

Верховний Суд України у своїй постанові від 14.06.2016 року по справі №826/4858/15 зазначив, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, не є публічно-правовим спіром, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК. Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції

Таким чином, позивачу необхідно чітко визначити свої вимоги та обґрунтування щодо них в залежності від чого визначити підсудність спірних правовідносин, які виникли у неї у звязку з невиконанням кредитного договору, порушенням прав її неповнолітних дітей.

Суд звертає увагу позивача, що ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд сприяє вказаному обовязку сторони лише якщо сторона не може самостійно надати докази з зазначенням причин неможливості їх надання, що співвідноситься зі ст.106 КАС України щодо вимог до позовної заяви. Проте позивач не навів жодного обґрунтування з наданням відповідних доказів щодо неможливості виконати свій обовязок (копії запитів, звернень до відповідних установ, їх відповіді на вказані запити, звернення).

Згідно ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, не сплачено державним митом, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та розясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову відповідно до вимог ст.ст.105,106 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних доказів по справі.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у ст.106 КАС, згідно якою, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені імя позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних вимог згідно з ч.4,5 ст.105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, тобто повинні бути зазначені в позові треті особи та надані для них копії позову з додатками. Згідно з ч.2 ст.108 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Саме належним чином оформлений позов, якій вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, поданим у порядку ст.137 КАС України, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Право позивача на зміну позовних вимог (зменшення, збільшення, уточнення) встановлено ст.137 КАС України .

Між тим, інститут ст.137 КАС України застосовується у разі судового розгляду справи, тобто у справі по якій провадження відкрито. У звязку з чим подання до суду позивачем уточнень до позову не відповідає вимогам ст.106-107 КАС України.

Крім того, позивач не зазначив в позові засоби звяжу, зазначив лише поштову адресу.

Відповідно до ч.9 ст. 103 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, документи здано на пошту чи передано іншими відповідними засобами звязку.

У разі своєчасного виконання ухвали суду та усунення недоліків позовної заяви не шляхом здачі належним чином оформленого позову, документів до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового звязку, для попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків у встановлений строк позивачу необхідно про надіслання матеріалів засобами поштового звязку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.

Згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11. 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами звязку суд буде вирішувати питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. 105, 106, 108 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в строк до 01 грудня 2016 року усунути недоліки та розяснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Катаєва Е.В.