Справа № 203/3963/16-а(2-аз/0203/5/2016)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2016 рокусправа № 203/3963/16-а(2-аз/0203/5/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представник позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Виконавчого комітету Камянської міської ради

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН» про забезпечення адміністративного позову,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду першої інстанції від 02 вересня 2016 року (а.с. 157-159) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН» про забезпечення позову задоволено частково.

До набрання законної сили судовим рішенням по справі зупинено дію рішень Виконавчого комітету Камянської міської ради №133 від 22.07.2015 року, №19 від 27.01.2016 року та №184 від 11.07.2016 року в частині включення до переліку самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, які підлягають відокремленню від місць їх розташування, тимчасових споруд Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН», а саме:

- м. Камянське, вул. Інтернаціоналістів (вул. Воїнів-Афганців), в районі житлового будинку № 4А (додаток до рішення №133 від 22.07.2015 року), паспорт привязки №385 від 22.03.2016 року;

- м. Камянське, бульвар Будівельників, в районі житлового будинку№41, (додаток до рішення №19 від 27.01.2016 року), паспорт привязки тимчасової споруди № 391 від 04.04.2016 року;

- м. Камянське, пр. Перемоги, в районі кінотеатру «МИР», (додаток до рішення №133 від 22.07.2015 року та №19 від 27.01.2016 року), паспорт привязки №386 від 22.03.2016 року;

- м. Камянське, бульвар Героїв, в районі житлового будинку №3А (додаток до рішення №19 від 27.01.2016 року та №184 від 11.07.2016 року), договір оренди №11230 від 09.04.2010 року;

- м. Камянське, вул. Інтернаціоналістів (вул. Воїнів-Афганців), в районі житлового будинку №18 (додаток до рішення №184 від 11.07.2016 року), паспорт привязки №394 від 07.04.2016 року.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Свою позицію щодо забезпечення позову суд першої інстанції мотивував тим, що враховуючи надані позивачем докази, що можуть свідчити про правомірність розміщення на території м.Камянське та належності на праві власності зазначених тимчасових споруд, які згідно додатків до оскаржуваних рішень включені до переліку, як самовільно розміщені споруди, що підлягають відокремленню, а також з огляду на те, що оскаржувані рішення на теперішній час перебувають в стадії виконання, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки виконання оскаржуваних рішень в частині відокремлення тимчасових споруд, про належність яких на праві власності позивачу та законність їх розміщення наполягає останній в позові, з урахуванням підстав предявленого позову та в разі можливого задоволення останнього призведе до обмеження прав власності позивача та перешкод в здійсненні ним підприємницької діяльності щодо використання під час останньої тимчасових споруд за функціональним призначенням, необхідності прикладати значні зусилля та нести витрати з відновлення порушених прав в разі фактичного виконання оскаржуваних рішень по демонтажу належних йому споруд.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач (Виконавчий комітет Камянської міської ради) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року. Вважає, що суд першої інстанції не обґрунтував, в чому полягає небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача и чим це підтверджується.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди в разі скасування забезпечення позову. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Суду пояснив, що в оскаржуваному рішенні міської ради не зазначено, кому саме належить майно, зазначено: «власника не встановлено», тому немає підстав вважати, що саме майно позивача буде демонтовано.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Суду пояснив, що дійсно в рішенні не зазначено власника майна, натомість зазначено вулиці де встановлено майно, тому можна встановити, кому належить майно.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частиною 3 ст. 117 КАС України визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Таким чином, наведена вище правова норма статті містить вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" судам необхідно враховувати, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Натомість, дослідження оскаржуваної ухвали суду першої інстанції не дає суду апеляційної інстанції дійти висновку, що суд першої інстанції навів мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що на час подання позову відкриття провадження у справі не існувало підстави для забезпечення позову, передбачені частиною 1 статті 117 КАС України.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, приймаючи до уваги характер розглядуваного спору, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції не обґрунтовано застосовано заходи забезпечення позову, які передбачені цією статтею; судом першої інстанції не зясовано, що в рішенні міської ради, дію якого позивач просить зупинити, не зазначено, кому саме належить майно, отже немає очевидної небезпеки заподіяння шкоди саме позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому її слід скасувати рішення про забезпечення позову, тим самим відмовивши позивачу в забезпеченні позову.

Керуючись статтями 117, 195, 196, 199, 200, 202, 205, 206, КАС України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Камянської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року скасувати.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАН» про забезпеченні позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак