Справа № 824/481/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р. м. Чернівці справа № 824/481/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Мандрик І.А.

сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

відповідач не зявився

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом державного підприємства "Путильське лісове господарство"

до відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Путильське лісове господарство" (далі - ДП Путильський лісгосп, позивач) звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконною відмову відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області по неможливості надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою від 30.06.2016 р. №99-28-0.3-639/2-16; зобов'язати відділ Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області надати йому відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою згідно листів за №03/262, 02/263, 03/264,03/265 від 26.05.2016 р.

В обґрунтування позову позивач вказував, що відповідачем неправомірно відмовлено в наданні запитуваної інформації, оскільки вказані в листах №03/262, 02/263, 03/264,03/265 земельні ділянки обтяжені державними актами на право приватної власності на землю та кожній з них присвоєно кадастровий номер, що дозволяє їх ідентифікувати, а отже відомості щодо них внесені у єдиний державний реєстр Державного земельного кадастру.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відділ Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області (далі - відповідач) подав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки при наданні позивачу відповіді на листи від 26.05.2016 р. він діяв у межах та спосіб передбачений чинним законодавством. Також вказував, що всі правові підстави вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення, якщо таке вилучення проводилося знаходиться у органу, який передав земельну ділянку у власність чи користування.

Крім того, відповідач зазначав, що позивачем не надано довіреності, яка б надавала повіреному одержувати відомості з документації із землеустрою, що включена до державного фонду документації із землеустрою.

Відповідач в судове засідання призначене на 14.11.2016 р. не зявився, про те подав до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вказував у позовній заяві позивач та підтверджується матеріалами справи, фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 на виконання договору з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок господарського призначення в натурі (на місцевості) проведено комплекс геодезичних та камеральних робіт з встановлення меж земельних лісових ділянках Путильського лісництва ДП Путильський лісгосп.

За результатами проведеної роботи фізична особа - підприємець ОСОБА_2 повідомив позивача листом про те, що на земельних ділянках ДП Путильський лісгосп, межі та площі яких, на сьогодні визначені матеріалами лісовпорядкування, знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:003:0012, :01:010:0092, :01:010:0093, :01:002:0004, :01:002:0005, :01:002:0001, :02:001:0002, :01:002:0010, :00:001:0544, :01:010:0545, :02:001:0013, :01:010:0384, :01:010:0385, :01:010:0383, :01:010:0382, :01:010:0044, :01:010:0043, :02:001:0007, :02:001:0006, :01:010:0586, :01:002:0202, :01:002:0096, :01:002:0095, :01:003:0508, :01:003:0510, :01:003:0509, :01:008:0008, :01:008:0007, :01:008:0010, :01:010:0974, :01:008:0003, :01:008:0004, :01:010:0770, :01:010:0771, :01:002:0207, :01:002:0206, :01:00:0107, :01:001:0039, :01:002:0165, :01:001:0034, :01:001:0033, :01:007:0001, :01:003:0008, :01:003:0009, 732386500:01:003:0007, :01:003:0116, :01:003:0056, :01:004:0203, 0:01:003:0137, :01:003:0124, :01:003:0106, :01:003:0141, :01:003:0165, :01:003:0128, :01:003:0079, :01:003:0133, :01:003:0029, :01:003:0045, :01:003:0136, :01:003:0131, :01:003:0075, :01:003:0044, :02:001:0002, :02:001:0001, :01:004:0022, :01:004:0004, :03:001:0007, :03:001:0008, :03:001:0009, :03:001:0010, 0:03:001:0011, :03:001:0012, :03:001:0013, :03:001:0014, :03:001:0015, 0:03:001:0016, :03:001:0017, :03:001:0018, :03:001:0019, :03:001:0020, :03:001:0021, :03:001:0022, :03:001:0023, :03:001:0024, :03:001:0025, :03:001:0026, :03:001:0027, :03:001:0028, :03:001:0029, :03:001:0030, :01:002:0577, :01:002:0576, :01:002:0575, :01:002:0574, :01:002:0573, :01:002:0572, :01:002:0571, :01:002:0570, :01:002:0569, :01:002:0568, :01:002:0567.

Також в листі фізична особа - підприємець ОСОБА_2 зазначив, що виключення зазначених земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення ДП Путильський лісгосп неодмінно призведе до суттєвого зменшення площ лісогосподарського призначення. У звязку з наведеним, просив позивача надати наявну інформацію про правові підстави вилучення вказаних вище земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення ДП Путильський лісгосп (а.с. 12).

Враховуючи наведене, 26.05.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявами за №03/262, №03/263, №03/264 та №03/265, в яких просив надати копії документації із землеустрою та наявну інформацію про правові підстави вилучення вказаних вище земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення ДП Путильський лісгосп (а.с. 8, 9, 10, 13).

За результатами розгляду заяв, 30.06.2016 р. відповідач направив на адресу позивача листа за № 99-28-0.3-639/2-16, в якому повідомим, що надати відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою неможливо, оскільки правових підстав вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення у документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою немає. Також в листі вказано, що надана довіреність не відповідає вимогам ст. 1003 ЦК України, зокрема немає чітко визначеної юридичної дії, які належить вчинити повіреному, адже дії мають бути правомірними та конкретними (а.с. 11).

Не погоджуючись із вказаною відмовою, надаю листом від 30.06.2016 р. № 99-28-0.3-639/2-16, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України Про Державний земельний кадастр від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі Закон №3613-VI).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Статтею 2 Закону №3613-VI визначено, що Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Відповідно до ст. 3 Закону №3613-VI одним із основних принципів на яких базується Державний земельний є відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання.

Приписами ст. 9 Закону №3613-VI визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Статтею 38 №3613-VI встановлений порядок користування відомостями Державного земельного кадастру.

Згідно з ч. 1 ст. 38 зазначеного Закону відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Користування відомостями Державного земельного кадастру може також здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання.

Витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку може бути виданий будь-яким Державним кадастровим реєстратором незалежно від території дії його повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону №3613-VI на отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку має право власник (власники) та користувачі земельної ділянки або уповноважені ними особи.

Згідно з ч. 7 ст. 38 зазначеного Закону для отримання відомостей Державного земельного кадастру заявник або уповноважена ним особа подає Державному кадастровому реєстратору: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; документ про оплату послуг за надання витягу з Державного земельного кадастру (крім випадків, визначених цим Законом в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб); документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою особою заявника).

Заява з доданими документами подається заявником або уповноваженою ним особою особисто або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви надає заявнику документ, передбачений частиною першою цієї статті, або надає мотивовану відмову у наданні такого документа.

Аналогічні норми закріплені і пунктами 166, 167 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.10.2012 р. № 1051 (далі - Порядок №1051).

Положеннями ч. 7 ст. 38 Закону №3613-VI та п. 168 Порядку №1051 встановлено, що відмова у наданні відомостей з Державного земельного кадастру надається у форму повідомлення у разі, якщо:

1) у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості;

2) із заявою звернулася неналежна особа;

3) документи подані не в повному обсязі та/або не відповідають вимогам, встановленим законом.

Тобто, з цих положень законодавства вбачається, що перелік підстав для відмови у наданні відомостей з Державного земельного кадастру є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом встановлено, що позивачу відмовлено в наданні відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою, оскільки правових підстав вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення у документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою немає. Також відповідач вказував, що довіреність надана до документів не відповідає вимогам ст. 1003 ЦК України.

Однак суд не погоджується із відмовою відповідача, оскільки земельні ділянки стосовно яких позивач бажає отримати інформацію обтяжені державними актами на право приватної власності на землю та кожній з них присвоєно кадастровий номер, що відповідно дає можливість її ідентифікувати та відповідно підтверджує, що відомості стосовно неї внесені до Державного земельного кадастру.

Крім того відповідно, до ст. 15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано до суду доказів, що у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості позивачем та не вказано причини неможливості надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою.

Також, суд звертає увагу, що Законом №3613-VI та Порядком №1051 не передбачена відмова в наданні відомостей з Державного земельного кадастру з підстав невідповідності довіреності вимогам ст.1003 ЦК України.

Крім того, при наданні відповіді позивачу відділом Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області не вказано конкретні норми Закону, які стали підставою для відмови в задоволенні заяв позивача №03/262 від 26.05.2016 р., № 02/263 від 26.05.2016 р., № 03/264 від 26.05.2016 р. та № 03/265 від 26.05.2016 р.

Доводи відповідача стосовно того, що він не є розпорядником земель, а тому не має інформації про правові підстави вилучення земельних ділянок із земель лісогосподарського призначення, суд не бере до уваги з наступних міркувань.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував проти того, що відповідач не є розпорядником земель.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно ст. 7 Закону №3613-VI саме на відділи Держгеокадастру покладено функції по здійсненню повноважень у сфері земельних відносин, в т.ч.: внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; розроблення форм витягів, інформаційних довідок із Державного земельного кадастру, повідомлень про відмову у наданні відомостей, порядку обліку заяв і запитів про отримання відомостей із Державного земельного кадастру.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3613-VI у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно їх до повноважень.

Надуманими на думку суду є також доводи відповідача щодо дотримання порядку та термінів надання позивачу адміністративної послуги з видачі відомостей з документації із землеустрою.

Суд зазначає, що наказом Державної службою України з питань геодезії, картографії та кадастру від 01.03.2016 р. № 73 затверджено типові Інформаційні та Технологічні картки адміністративних послуг, які надаються територіальними органами Держгеокадастру.

Згідно типової Інформаційної картки адміністративної послуги «Надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру» встановлено порядок та умови надання такої адміністративної послуги, як надання відомостей інформації з Державного земельного кадастру у формі копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Підставою для одержання вказаної адміністративної послуги є заява про надання копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру (п.8). Також п.9 цієї типової Інформаційної картки встановлено вичерпний перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, а також вимоги до них, а саме: заява про надання відомостей з Державного земельного кадастру за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051; документ, що підтверджує оплату послуг з надання копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру та витягу з нього; документ, який підтверджує повноваження діяти від імені заявника (у разі подання заяви уповноваженою заявником особою).

Пунктами 12 та 13 згаданої типової Інформаційної картки встановлено строк надання адміністративної послуги - протягом 10 робочих днів з дати реєстрації заяви про надання послуги, а також перелік підстав для відмови у наданні адміністративної послуги, зокрема: у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості; із заявою про надання відомостей з Державного земельного кадастру звернулася неналежна особа; документи подані не в повному обсязі та/або не відповідають вимогам, встановленим законом.

Судом встановлено, що відповідачем порушено строк надання адміністративної послуги та відмовлено позивачу у наданні запитуваної інформації з надуманих підстав.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого рішення, а тому суд визнає незаконною та скасовує відмову відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області від 30.06.2016 р. № 99-28-0.3-639/2-16 щодо неможливості надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою.

Суд наголошує, що відповідно до Положення про Державний фонд документації із землеустрою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 р. № 1553, Державний фонд документації із землеустрою (далі - Державний фонд) формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів, отриманих у результаті проведення землеустрою незалежно від місця розташування земельних ділянок та форми власності на них, для використання їх органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також підприємствами, установами, організаціями і громадянами.

Пунктами 17 та 18 вказаного Положення визначено, що матеріали Державного фонду надаються у користування за письмовим запитом. При цьому забороняється: копіювання топографічних, картографічних, аерознімальних та інших матеріалів без відповідного на те дозволу; передача вихідних матеріалів (їх копій) іншим особам без спеціального дозволу, якщо це не передбачено умовами їх використання; передача матеріалів із землеустрою, які є носієм відомостей, що становлять державну таємницю, підприємствам, установам та організаціям, якими не створено належних умов для забезпечення її зберігання.

Відомості, що містяться в документації із землеустрою, надаються: органам державної влади та органам місцевого самоврядування безоплатно; підприємствам, установам, організаціям та громадянам за плату.

З огляду на викладене та, зважаючи, що судом визнано незаконним та скасовано оскаржуване рішення відповідача, суд приходить до висновку про поновлення прав позивача шляхом зобов'язання відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області надати державному підприємству "Путильське лісове господарство" відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою згідно листів - заяв №03/262 від 26.05.2016 р., № 02/263 від 26.05.2016 р., № 03/264 від 26.05.2016 р. та № 03/265 від 26.05.2016 р.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2756,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2347 від 14.07.2016 р. та № 2399 від 27.07.2016 р.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь державного підприємства "Путильське лісове господарство" судові витрати (судовий збір) у сумі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною відмову відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області від 30.06.2016 р. № 99-28-0.3-639/2-16 щодо неможливості надання відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою

3. Зобов'язати відділ Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області надати державному підприємству "Путильське лісове господарство" відомості з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою згідно листів №03/262 від 26.05.2016 р., № 02/263 від 26.05.2016 р., № 03/264 від 26.05.2016 р. та № 03/265 від 26.05.2016 р.

4. Присудити на користь державного підприємства "Путильське лісове господарство" судові витрати (судовий збір) у сумі 2756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у Путильському районі Чернівецької області.

У відповідності до ст. ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складена 21 листопада 2016 р.