Справа № 593/753/16-а
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/27/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"16" листопада 2016 р.

в особі головуючого судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

з участю:

представника позивача Березюка М.І.

представника відповідача Сидоровича В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області справу адміністративного судочинства за позовом Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» до Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області №-30 від 10 березня 2016 року й зобов»язання відповідача до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Державне підприємство «Бережанське лісомисливське господарство» звернулося в суд із позовом до відповідача Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області й згідно уточнених позовних вимог просило постановити судове рішення в порядку адміністративного судочинства, яким визнати незаконним та скасувати рішення Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області №-30 від 10 березня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та зобов»язати відповідача у місячний строк з дня набрання законної сили постанови суду розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10,7 га для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг ДП «Бережанське лісомисливське господарство», із урахуванням правових висновків викладених у постанові за результатами розгляду цієї справи. В обґрунтування заявлених вимог позивач загалом послався на те, що оскаржуване рішення відповідача є протиправно немотивованим, поданий відповідачу за затвердження проект землеустрою відповідає вимогам закону і правових підстав у відповідача для відмови у його затвердженні не було.

У судовому засіданні представник позивача Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» ( далі - ДП «Бережанське ДЛМГ») Березюк М.І. позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити. Дав пояснення, які по своїй суті є аналогічними змісту позовної заяви. Вважає заперечення проти позову сторони відповідача необґрунтованими й безпідставними, оскільки на його думку поданий відповідачу на затвердження проект землеустрою повністю відповідає вимогам закону. Щодо того чи проводилася державна експертиза такої землевпорядної документації, представник позивача дав суперечливі пояснення, спочатку повідомивши, що така експертиза проводилася, а в подальшому - що йому не відомо про проведення чи не проведення такої експертизи.

Представник відповідача Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Сидорович В.М. позову не визнав та щодо його задоволення. заперечив. В обґрунтування заперечень проти позову подав суду письмове заперечення, Також в усних поясненнях повідомив суду, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення на сесії сільської ради стала не відповідність вимогам закону згаданого проекту землеустрою, а саме - ст. 17 Лісового Кодексу України, згідно якої земельна ділянка, яка є предметом проекту землеустрою, як така, що перебуває у комунальній власності територіальної громади села Мечищів Бережанського району Тернопільської області могла бути передана для ведення лісового господарства у постійне (безоплатне) користування лише спеціалізованому комунальному лісогосподарському підприємству. Натомість, позивач є державним лісогосподарським підприємством і йому, згідно положень зазначеної норми закону, може бути передана для ведення лісового господарства лісова земля лише за рахунок таких земель державної форми власності.

Також звернув увагу суду на зазначені у його письмових запереченнях на позов розбіжні та суперечливі факти, що містяться у документах згаданого проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки. Так, у пояснювальній записці (ст.4) зазначено, що відведення земельної ділянки в постійне користування позивачу для ведення лісового господарства (створення нових лісонасаджень) здійснюється за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування (вкриті лісовою рослинністю) в межах населеного пункту с. Мечищів. Натомість, як на арк. 11 проекту землеустрою, у викопіюванні з планово-картографічних матеріалів ( публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 11,00 га на території Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області зазначено, що земельна ділянка відводиться за рахунок земель для сінокосіння та випасання худоби (пасовища) Мечищівської сільської ради. Як суперечливі відомості, що містяться у документах згаданого проекту землеустрою зазначив, що у формі 6-ЗЕМ, виданій відділом Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області від 18 березня 2015 року за №-14-1902-0.61-790/2-15 на земельну ділянку, яка відводиться, вказано, що « лісові землі вкриті лісовою рослинністю»; натомість у висновку відділу Держгеокадастру у Бережанському районі Тернопільської області від 30 жовтня 2015 року за №-14-1902-99.61-2532/2-15 (сторінка 27) п.9, вказано, що на такій земельній ділянці деревно-чагарникові насадження відсутні. В обґрунтування заперечень проти позову також послався на те, що державна експертиза землевпорядної документації згаданого проекту не проведена, а тому такий проект відповідає вимогам закону.

Окрім цього представник відповідача пояснив, що громада села, яка є фактичним власником спірної земельної ділянки, не бажає безоплатно передавати її у постійне користування позивачу, оскільки має намір передати таку землю через аукціон в оренду іншим підприємствам і отримувати від цього прибуток. А у випадку передачі землі позивачу, громада села жодного прибутку мати не буде. Просить зважити на інтереси громади села та допущені порушення закону при виготовленні згаданого проекту землеустрою і у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, вивчивши й дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об»єктивно оцінивши в сукупності докази, що мають юридичне значення для вирішення даного спору, суд вважає, що сторона відповідача у судовому засіданні довела належними й допустимими доказами правомірність свого рішення, яке оскаржується позивачем, а тому позові вимоги до задоволення не підлягають в цілому.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України( далі - КАСУ), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб»єктом владних повноважень, пов»язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що позивачу Державному підприємству «Бережанське лісомисливське господарство» рішенням сесії Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за №-273 від 02 березня 2015 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 11,00 га у межах населеного пункту за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування (землі вкриті лісовою рослинністю) в урочищі «Біля вежі».

На підставі вищевказаного рішення за заявою позивача Державним підприємством «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ДП «Бережанське лісомисливське господарство» для ведення лісового господарства ( створення нових лісонасаджень) в межах населеного пункту с. Мечищів на території Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області.

У подальшому позивач подав зазначену землевпорядну документацію відповідачу для затвердження.

10 березня 2016 року сесія Мечищівської сільської ради прийняла рішення №-30, згідно якого, керуючись ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 123 Земельного Кодексу України, ст. 17 Лісового Кодексу України сільська сільською радою вирішено відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення нових лісових насаджень загальною площею 10,7000 га. на території Мечищівської сільської ради ( в урочищі «Біля вежі»).

Учасниками процесу визнано й не заперечено, що позивач є підприємством державної форми власності, а відповідач - комунальної.

Також, учасниками процесу не заперечено, що спірна земельна ділянка, яка є предметом згаданої землевпорядної документації розташована в межах населеного пункту с. Мечищів в ур. «Біля вежі» на території Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області й перебуває у комунальній власності зазначеного органу місцевого самоврядування і є земельною ділянкою вкритою лісовою рослинністю, лісовою землею, тобто лісом. Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) зазначена земельна ділянка віднесена до секції Н 09.09.01 - для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг та визначено код згідно з Класифікацією виді земельних угідь ( КВЗУ) група 005 підгрупа 01 ліси ( Постанова КМУ від 17.10.2012 №-1051). Така земельна ділянка надається у постійне користування ДП «Бережанське лісомисливське господарство» площею 10,7000 га. для ведення лісового господарства.

Окрім визнання й не заперечення таких фактів учасниками процесу, вони підтверджені й відомостями зазначеними у самому проекті землеустрою й доданих до нього документах, зокрема у Формі 6ЗЕМ.

У пояснювальній записці згаданого проекту в розділі 7 « Умови щодо погодження, експертизи та затвердження проекту землеустрою», зазначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування ДП «Бережанське лісомисливське господарство» погоджено відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України та рекомендується до затвердження.

До землевпорядної документації додано висновок від 30 жовтня 2015 року 14-1902-99.61-2532/2-15 виконувача обов»язків начальника відділу Держгеокадастру у Бережанському районі (не завірений гербовою печаткою) про погодження згаданого проекту землеустрою. Інших висновків щодо погодження такої технічної документації повноважними органами виконавчої влади учасниками процесу суду не надано й про них не повідомлено.

Положеннями статті 186- 1 Земельного Кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Так, згідно частини 34 зазначеної норми закону, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства…

Всупереч зазначеній нормі закону погодження відведення такої земельної ділянки лісогосподарського призначення з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства суду не представлено й до згаданого проекту землеустрою не додано.

А тому суд приходить до висновку, що таке погодження згаданої землевпорядної документації не здійснювалося.

Стаття 1 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" визначає, що державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення…

Відомостей про проходження такої землевпорядної документації державної експертизи у проекті землеустрою не зазначено, сторона позивача про такий факт суду не повідомила, жодних належних та допустимих доказів в підтвердження проведення такої експертизи суду не надала, а тому суд приходить до висновку, що така експертиза, всупереч зазначеній нормі закону проведена не була.

Згідно ст. 17 Лісового Кодексу України, у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам,іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліс на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Зважаючи на встановлені вищевказані фактичні обставини справи, суд вважає, що передача у постійне користування (без встановлення строку) земельної ділянки лісогосподарського призначення із земель комунальної власності відповідача державному лісогосподарському підприємству, яким є позивач, суперечить зазначеним нормам ст. 17 Лісового Кодексу України.

Суд також вважає за доцільне звернути увагу на невідповідність відомостей щодо цільового призначення спірної земельної ділянки, які містяться у зазначеному проекті землеустрою і які сторона позивача не змогла пояснити суду.

Так, до матеріалів зазначеної землевпорядної документації додано викопіювання з планово-картографічних матеріалів (Публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця розташування земельної ділянки площею 11,00 га на території Мечищівської сільської ради для створення нових лісових насаджень ( суд звертає увагу, що дату створення даного викопіювання встановити не можливо внаслідок нечитабельності тексту, а представник позивача її суду не повідомив). У зазначеному викопіюванні зазначено, що така земельна ділянка відводиться за рахунок земель для сінокосіння та випасання худоби( пасовища) Мечищівської сільської ради.

Далі, у завданні на виконання робіт по складанню проекту землеустрою, в характеристиках об»єкта зазначено, що земельна ділянка знаходиться в с. Мечищів Бережанського району Тернопільської області, форма власності комунальна й її цільове призначення: 09.01 - для ведення лісового господарства і пов'язаних ним послуг. Як вихідні дані перераховані п. 3 - «викопіювання ( фрагмент) з планово-картографічних матеріалів (генеральний план будівництва об»єкта, затверджена містобудівна документація, проект землеустрою тощо), державні будівельні норми, що обґрунтовують розмір земельної ділянки.

Сторона позивача не надала суду іншого викопіювання, аніж те, що є в матеріалах землевпорядної документації і ствердила, що саме ці документи складають проект землеустрою.

Зважаючи на такі обставини, суд вважає суперечливими відомості щодо цільового призначення земельної ділянки щодо якої проведено викопіювання, яке було надано замовником ( позивачем) для складання проекту землеустрою, із тим відомостями, які зазначені в характеристиках об»єкта та в інших документах землевпорядної документації.

Суд також звертає уваги, що вищезгаданим рішенням №-273 від 02 березня 2015 року позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування ( землі вкритою лісовою рослинністю), а не за рахунок земель для сінокосіння та випасання худоби.

Положеннями частини 6 та 13 ст. 123 Земельного Кодексу України передбачено, що відповідний орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов»язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування; підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Посилання позивача на те, що при прийнятті такого рішення позивач не зазначив конкретного припису акту законодавства, якому б не відповідав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд не приймає до уваги, оскільки в рішенні відповідача зазначено посилання на ст. 17 Лісового Кодексу та ст. 123 Земельного Кодексу. Окрім цього, згідно протоколу сесії сільської ради, на якій було прийняте оскаржуване рішення, при обговоренні питання затвердження згаданої землевпорядної документації, депутатами зверталася увага на необхідність здійснення експертизи розробленого проекту на відповідність діючому законодавству.

Зважаючи на встановлені у судовому засіданні вищевказані факти й обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у спосіб, що визначений чинним законодавством України та в межах своєї компетенції; його посилання на невідповідність проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів знайшли своє підтвердження у судовому засіданні належними та допустимими доказами, всебічно дослідженими й перевіреними у судовому засіданні, а тому факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок прийняття оскаржуваного рішення свого підтвердження у судовому засіданні не знайшов.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області за №- 30 від 10 березня 2016 року до задоволення не підлягають, як безпідставні та необґрунтовані. Оскільки вимоги позивача « зобов'язати відповідача у місячний строк з дня набрання законної сили постанови суду розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10,7 га для ведення лісового господарства і пов»язаних з ним послуг ДП «Бережанське лісомисливське господарство», із урахуванням правових висновків викладених у постанові за результатами розгляду цієї справи» є похідними він первинно заявлених і суд прийшов до висновку, що вони не підлягають до задоволення, то й ці похідні вимоги слід також відхилити.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.19,144 Конституції України, ст.ст.2.6.8-11,14,17,69-71,104,158-163,167,185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 123, ст. 186-1 Земельного Кодексу України, ст. 17 Лісового Кодексу України, ст. 1,9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» до Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання незаконним та скасування рішення Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області №-30 від 10 березня 2016 року й зобов»язання відповідача у місячний строк з дня набрання законної сили постанови суду розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10,7 га для ведення лісового господарства і пов»язаних з ним послуг ДП «Бережанське лісомисливське господарство», із урахуванням правових висновків викладених у постанові за результатами розгляду цієї справи.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Львівському апеляційному адміністративному суду через Бережанський районний суд тернопільської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко