Справа № 200/12644/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2016-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/488/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" вересня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

09 листопада 2000 року він вийшов на пенсію державного службовця з посади начальника відділу управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області. При обчисленні пенсії державного службовця Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська, де раніше він проживав, не були враховані у складі заробітної плати виплати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких справлялися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Розпорядженням відповідача 175943 від 13.11.2000 року позивачу призначена пенсія державного службовця з 09.11.2000 року в розмірі 90% суми заробітної плати, у складі якої не були враховані отримувані позивачем при проходженні державної служби суми у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Заявою від 09 червня 2016 року позивачем надана до пенсійної справи уточнююча довідка Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713 про заробітну плату, яка відповідає вимогам Постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 року № 15-1 станом на 01.02.2008 року дату останнього перерахунку пенсії, з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням неврахованих раніше сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Проте листом відповідача від 30.06.2016 року у перерахунку пенсії було відмовлено з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу» та положення постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати з урахуванням неврахованих раніше виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713. Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити позивачу перерахунок та виплату основного розміру пенсії державного службовця виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713. Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь позивача судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані тим, що складові заробітної плати визначені ст. 2 Закону України «Про оплату праці». Згідно з цією нормою матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати, тому зазначені виплати не враховувались для обчислення та перерахунку пенсії. Також, на дату звернення позивача до відповідача, у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 8.12.2014 року, зазнали змін норми, які визначають механізм проведення перерахунку призначених пенсій державним службовцям, а саме ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України». На дату звернення позивача до відповідача умови та порядок перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не визначені. З 01 травня 2016 року втратив чинність закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ із наступними змінами, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ. На підставі викладеного, просив адміністративний позов залишити без задоволення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що з 09 листопада 2000 року позивачу була призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90% від суми заробітної плати.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 2011 року № 651 «Про утворення територіальних органів Державної казначейської служби» правонаступником Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області є Головне управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області.

09 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713.

Відповідач листом № 1353/02/20 від 30.06.2016 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що такі види виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачені ст.33 вищезазначеного закону як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення та перерахунку пенсії, крім того, вказано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року скасовано з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб,я ким пенсії призначались, зокрема, згідно з Законом України «Про державну службу».

Такі дії відповідача суд вважає протиправними виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами другою, шостою статті 33 Закону Про державну службу передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога

для вирішення соціально-побутових питань.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне пенсійне страхування», - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713 Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 працював в Управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області. Заробітна плата за посадою начальника самостійного відділу, з якої призначено пенсію, для її перерахунку становить 4835,36 грн.: посадовий оклад 1595,00 грн.; надбавка за ранг 90,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) 674,0 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи 1179,50 грн.; премія 711,24 грн.; інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) 585,62 грн. На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, встановлена посадовим особам органів державної казначейської служби, є частиною заробітної плати зазначених посадових осіб, виплачується за рахунок та у межах фонду оплати праці, враховується при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на неї нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинна враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанові від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанові від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13, у постанові від 4 березня 2014 року у справі № 21-14а14.

Таким чином, перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі документів пенсійної справи та документів, додатково поданих нею, а саме довідки від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати.

Верховний Суд України своєю постановою від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11) звертає увагу на перевагу в застосуванні норм прав спеціальних норм, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії: статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Своєю постановою від 10.12.2013 року (справа № 21-348а13) з питання застосування відсотку для перерахунку пенсії державного службовця Верховний Суд України зазначає, що при перерахунку пенсії державному службовцю має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діє на момент призначення пенсії, а не на момент перерахунку вже призначеної пенсії.

Стосовно доводів відповідача про те, що здійснення перерахунку пенсій державних службовців після 01 червня 2015 року законодавством не передбачено, суд зазначає наступне.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії, зокрема, державним службовцям.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України , зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачені п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 VIII норми щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі «Про державну службу», свідчить про те, що з 01.06.2015 не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства.

З аналізу норм законодавства та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення, в зв'язку з чим, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше.

Питання про застосування вищенаведеного Закону у часі регулюється згідно зі ст.ст. 21 та 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені пенсії під час їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 158-163, 255 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати з урахуванням неврахованих раніше виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713.

Зобовязати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії державного службовця виходячи із 90 відсотків суми заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, заявлених оновленою довідкою Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 06.06.2016 року № 11-08/216-4713.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску