Справа № 806/1890/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року м. Житомир справа № 806/1890/16

категорія 10.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Коваль О.В.,

позивач та представник відповідача у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування вимоги

встановив:

3 жовтня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) із позовом до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Бердичівська ОДПІ) про скасування вимоги від 10 серпня 2016 року №Ф-335-17.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_1 вказала, що 31 серпня 2016 року отримала копію вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 серпня 2016 року №Ф-335-17 на суму 15154 грн 06 коп. Позивач вважає вказану вимогу незаконною, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що контролюючим органом при формуванні вимоги не було дотримано вимог статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" оскільки сума недоїмки нарахована на підставі даних Пенсійного фонду без проведення самостійного розрахунку. Так, на звернення позивача до податкового органу щодо інформації про заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску нею було отримано лише інформацію про загальну суму заборгованості без розбивки по часу її виникнення. Крім того, оспорювана вимога як виконавчий документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", бо не містить посилання на рішення, на підставі якого її видано. Просить скасувати вимогу Бердичівської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 серпня 2016 року №Ф-335-17 у сумі 15154 грн 06 коп.

Ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.21). 21 листопада 2016 року електронною поштою представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.24).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.23). 21 листопада 2016 року через канцелярію Житомирського окружного адміністративного суду подав заяву про долучення до матеріалів справи копію витягу з облікової картки платника податків (а.с.25). 2 листопада 2016 року електронною поштою на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.18-19). У запереченнях відповідач зазначив, що оскаржувана вимога винесена у повній відповідності до вимог чинного законодавства щодо її форми та змісту. Винесення оскаржуваної вимоги було зумовлено наявністю заборгованості позивача зі сплати єдиного соціального внеску. Позивач сплату заборгованості з єдиного соціального внеску не здійснювала, тому рішення про нарахування пені та/або застосування штрафів не приймалось.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються правовими нормами Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон України №2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 відповідно до положень статті 4 Закону України №2464-VI є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до вимог частини 2 статті 6 Закону України №2464-VI позивач, як платник єдиного внеску, зобов'язана своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

10 серпня 2016 року Бердичівською ОДПІ сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-335-17, якою зобов'язано ФОП ОСОБА_1 сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску, штрафи та пеню, що виникла станом на 31 липня 2016 року у сумі 15154 грн 06 коп. (а.с.7).

Вважаючи спірну вимогу такою, що прийнята із порушенням вимог Закону України №2464-VI, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Так, із набранням чинності Законом України від 4 липня 2013 року №403-VII та Законом України від 4 липня 2013 року №404-VII відповідно до положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013 року №141/2013, формування та реалізацію політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з 1 жовтня 2013 року покладено на органи державної податкової служби.

У зв'язку з переходом повноважень щодо адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування Управлінням Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області було передано Бердичівській ОДПІ перелік боржників по сплаті єдиного соціального внеску для забезпечення погашення заборгованості, серед яких і ФОП ОСОБА_1 з наявною станом на 19 жовтня 2013 року недоїмкою у розмірі 5655 грн 43 коп. За період з жовтня 2013 року до серпня 2016 року згідно даних картки особового рахунку нараховано єдиного внеску у сумі 15154 грн 06 коп.

Отже, вказана заборгованість складається із суми боргу визначеного Управлінням Пенсійного фонду України в м.Бердичеві та Бердичівському районі та єдиного внеску, нарахованого згідно даних картки особового рахунку, за період з 19 жовтня 2013 року до 31 липня 2016 року (а.с.28-46).

При цьому, досліджуючи дотримання відповідачем при винесенні спірної вимоги обумовлених положень законодавства, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України №2464-VI (у редакції, що діяла у період нарахування зазначеної недоїмки за даними особового рахунку передбачала, що обчислення єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду (до 1 жовтня 2013 року) та (після вказаної дати) органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України №2464-VI органи Пенсійного фонду, а після 1 жовтня 2013 року орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На момент прийняття відповідачем спірної вимоги процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами (далі - фіскальні органи) визначалась Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за №508/26953 (далі - Інструкція №449).

При цьому, перевіряючи дотримання відповідачем вимог Інструкції №449 при прийнятті оспорюваної вимоги, судом встановлено наступне.

Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції №449 фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Отже, наведена норма визначає три самостійні підстави для формування вимоги про сплату недоїмки серед яких наявність недоїмки зі сплати єдиного внеску на кінець календарного місяця.

У випадку, передбаченому абзацом другим пункту 3 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску.

При цьому у випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим пункту 3 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Наведені положення Інструкції №449 та частини 4 статті 25 Закону України №2464-VI спростовують доводи позивача про те, що виключно акт перевірки може бути підставою для формування контролюючим органом вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Аналіз наведених норм законодавства свідчить на користь висновку, що наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та фінансових санкцій є самостійною підставою для направлення платникові вимоги про сплату недоїмки, без проведення додаткових перевірок.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до пункту 4 частини першої вказаної статті, платниками єдиного внеску є також фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Визначення недоїмки міститься у пункті 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до якої це - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Під час розгляду справи з'ясовано, у зв'язку із невиконанням позивачем свого обов'язку щодо сплати за себе єдиного соціального внеску, станом на 31 липня 2016 за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 15154 грн 06 коп., у тому числі: недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску 8251 грн 03 коп., яка виникла за період: 4 квартал 2014 року - 1106 грн 51 коп., І квартал 2015 року - 1267 грн 95 коп., 2 квартал 2015 року - 1267 грн 95 коп., 3 квартал 2015 року - 1323 грн 47 коп., 4 квартал 2015 року - 1434 грн 51 коп., І квартал 2016 року - 909 грн 48 коп. та 2 квартал 2016 року - 941 грн 16 коп., штраф 806 грн 83 коп. та пеня 6096 грн 20 коп. (а.с.29).

Натомість, позивачем доказів сплати вказаної заборгованості надано не було, а також не наведено жодних переконливих доказів на спростування встановлених судом обставин.

Суд наголошує, що законодавством передбачено обов'язок самостійно сплачувати єдиний внесок у встановлених порядку, сумах, строках і не встановлено обмежень з приводу визначення недоїмки на підставі наданих органами Пенсійного фонду відомостей.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога Бердичівської ОДПІ №Ф-335-17 від 10 серпня 2016 року сформована відповідно до норм діючого законодавства, а позовні вимоги про її скасування є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про невідповідність оспорюваної вимоги як виконавчого документа положенням статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" через відсутність у ній посилання на рішення, на підставі якого її сформовано, у зв'язку з тим, що форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) встановлена Інструкцією №449 і виключно у разі додержання цієї форми вимога набуває статусу виконавчого документа.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 10 серпня 2016 року №Ф-335-17 на суму 15154 грн 06 коп., сформованої щодо ФОП ОСОБА_1, тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 23 листопада 2016 р.