Справа № 803/364/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 р. Справа № 876/3558/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року в справі №803/364/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними, скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

У березні 2016 року позивач - ОСОБА_2 - звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила визнати протиправними та скасувати рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09.02.2016 року та наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області № 32 о/с від 24.02.2016 року в частині звільнення, поновити її на посаді слідчого Нововолинського відділу поліції, стягнути на її користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського кружного адміністративного суду від 26.04.2016 року адміністративний позов задоволено повністю: визнати протиправним та скасовано рішення атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції у Волинській області відносно ОСОБА_2, яке оформлене протоколом ОП № 15.00002993.0018316 від 09 лютого 2016 року; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 24 лютого 2016 року № 32 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції через службову невідповідність; поновлено ОСОБА_2 на посаді слідчого Нововолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області з 24 лютого 2016 року; стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 10330 гривень 35 копійок (десять тисяч триста тридцять гривень тридцять п'ять копійок); постанову суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 5250 гривень 00 копійок (п'ять тисяч двісті п'ятдесят гривень нуль копійок) звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління Національної поліції у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при ухваленні даної постанови було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, зокрема, вказує на те, що позивач фактично просив суд надати оцінку підстав прийняття рішення атестаційною комісією, при задоволенні якого суд першої інстанції підмінив прийняте колегіальним органом рішення та в порушення положень, визначених у ст. 162 КАС України, прийняв нове рішення, яким дійшов висновку про відповідність позивача займаній посаді. Крім того, судом першої інстанції при ухваленні рішення були враховані лише докази, подані виключно стороною позивача та не надано належної оцінки доказам, поданим відповідачем. Вказує на те, що проводячи атестацію позивача, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законами України.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 (особистий НОМЕР_1) в період з 01.09.2004 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, у званні капітана міліції (з 30.04.2014 року), з утворенням Національної поліції працювала на посаді слідчим Нововолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області з присвоєнням спеціального звання в порядку переатестування «капітан поліції» (наказ №1 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» Головного управління Національної поліції у Волинській області). Згідно із наказом Головного управління Національної поліції у Волинській області від 24.02.2016 року № 32 о/с «По особовому складу» капітана поліції ОСОБА_2, слідчого Нововолинського відділу поліції, з 24.02.2016 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність), на підставі висновку атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09.02.2016 року.

Зазначене рішення атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, а також наступне звільнення послужили підставою для звернення позивача до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з протиправності рішення атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області, оформленого протоколом ОП №15.00002993.0018316 від 09.02.2016 року, яке слугувало єдиною підставою для винесення наказу т.в.о. начальника Національної поліції у Волинській області №32 о/с від 24.02.2016 року про звільнення позивача зі служби в поліції, а, відтак і протиправності наказу про звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з наступних мотивів.

02 липня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про Національну поліцію», який згідно з пунктом І розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 07 листопада 2015 року.

Відповідно до наказу голови Національної поліції України №6 від 06.11.2015 року затверджено тимчасовий штат органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції у Волинській, Луганській та Миколаївській областях

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначених цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

ОСОБА_2 (особистий НОМЕР_1) в період з 01.09.2004 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах, у званні капітана міліції (з 30.04.2014 року), з утворенням Національної поліції працювала на посаді слідчого Нововолинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області з присвоєнням спеціального звання в порядку переатестування «капітан поліції» (наказ №1 о/с від 07.11.2015 року «По особовому складу» Головного управління Національної поліції у Волинській області).

З метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність відповідно до ст. 57 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських 22.01.2016 року т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області був виданий наказ №85 про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції у Волинській області, 25.01.2016 року був виданий наказ №95 про організацію заходів з тестування поліцейських, а наказом №145 від 03.02.2016 року був затверджений персональний склад атестаційних комісій Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Судом встановлено, що позивач у період з 24.01.2016 року по 29.01.2016 року зареєструвалася в ЄЦВТМ та пройшла тестування на застосування загальних навичок та професійне тестування.

Пунктом 10 розділу IV Інструкції передбачено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування. За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до атестаційного листа капітана поліції ОСОБА_2 за результатами атестування позивач з тестування на загальні навички отримала 33 бали з 60 можливих та по професійному тестуванню - 26 балів з 60 можливих.

Пунктом розділу IV 15 Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:

1) займаній посаді відповідає;

2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;

3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;

4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20-23 Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до наявного а матеріалах справи протоколу атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області ОП №15.00002993.0018316 від 09.02.2016 року комісією (за - 5, проти - 1) прийнято рішення про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Не погодившись з висновком атестаційної комісії №6 від 09.02.2016 року, позивач оскаржила його до апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №2.

За результатами розгляду апеляційна атестаційна комісія Західного регіону №2 скаргу поліцейського ОСОБА_2 залишила без розгляду, виходячи з того, що скаржник не набрала 60 і більше балів за професійний тест та тест на загальні здібності. Зазначене підтверджується протоколом апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №2 ОП №.0018316 від 20.02.2016 року.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, відтак в даній справі суд має право і зобов'язаний перевірити обґрунтованість оскарженого позивачем рішення атестаційної комісії..

Зазначене узгоджується із передбаченим п.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейького суду з прав людини від 28.06.1990 року у справі Обермейєр проти Австрії (Case of Obermeier v. Austria); п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 року у справі Гранд Стівенс проти Італії (Case of Grande Stevens v. Italy)).

Відтак, суд першої інстанції, перевіряв обґрунтованість рішення атестаційної комісії, врахувавши також і критерії, яким повинно відповідати рішення, встановлені п.16 Інструкції. Такими, зокрема, є: повнота виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; рівень теоретичних знань та професійних обов'язків; оцінки з професійної і фізичної підготовки; наявність заохочень; наявність дисциплінарних стягнень; результати тестування; результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Так, судом першої інстанції враховано наступні докази: атестаційний лист ОСОБА_2 (розділ І), в якому надано позитивну оцінку її ділових, професійних, особистих якостей безпосереднім керівником - начальником Нововолинського відділу поліції ГУ НП у Волинській області, підполковником ОСОБА_4; висновок заступника начальника ГУ - начальника слідчого управління НП у Волинській області полковника поліції ОСОБА_5 (розділ ІІ атестаційного листа) про те, що ОСОБА_2 займаній посаді відповідає; довідку УКЗ ГУ НП у Волинській області від 27.01.2016 року та послужний список, якими підтверджується, що за час служби в органах внутрішніх справ і поліції ОСОБА_2 отримала 1 заохочення (почесна грамота) та 2 стягнення, які зняті; результати тестування на застосування загальних навичок (33 бали з 60 можливих) та професійне тестування (26 балів з 60 можливих). Відповідно до довідки від 05.11.2015 року про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», до ОСОБА_2 заборони, передбачені ч.ч. 3, 4 ст.1 вказаного Закону, не застосовуються.

Натомість відповідач посилається на всебічний розгляд зібраних матеріалів на позивача та проведену з ним співбесіду. Будь-яких інших належних та допустимих доказів підтвердження невідповідності позивача займаній посаді на обґрунтування прийнятого атестаційною комісією №6 Головного управління Національної поліції рішення відповідачами ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції надано не було.

Зазначеним спростовується посилання апелянта на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 86 КАС України, враховано лише докази, подані виключно стороною позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП №15.00002993.0018316 від 09.02.2016 року про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, не грунтується на вимогах Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом міністра внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року, прийняте комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, а, відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 24 Інструкції за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Згідно з пунктом 28 Інструкції керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Оскільки єдиною підставою для винесення наказу т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Волинській області №32 о/с від 24.02.2016 року «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції слугувало рішення атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області, оформлене протоколом ОП №15.00002993.0018316 від 09.02.2016 року, яке є необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню є і зазначений вище наказ про звільнення позивача.

Щодо посилань апелянта на неправильне трактування судом першої інстанції норм матеріального права, що регламентують підстави проведення атестування поліцейських, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗУ «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 вказаної статті встановлено вичерпний перелік підстав для проведення атестування поліцейських, до яких належить: призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Аналогічні підстави для атестування поліцейських містяться також в Інструкції «Про порядок проведення атестування поліцейських», що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року № 1465, зокрема її пункт 3 розділу І.

З вищевикладених норм вбачається, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду України, що викладений у постанові від 11 березня 2014 року у справі № 21-13а14.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом ГУ НП у волинській області за № 1 о/с від 07 листопада 2015 року «По особовому складу» ОСОБА_2 призначена слідчим Нововолиньского відділу поліції з присвоєнням їй спеціального звання «капітан поліції» в порядку переатестування, як така, що прибула з Міністерства внутрішніх справ.

Тобто позивач прийнята на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за її згодою; при цьому, такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Відповідачами не доведено, що ОСОБА_2 призначена тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що проведення атестації позивача суперечить нормам чинного законодавства.

Щодо тверджень апелянта про наявність в атестаційних комісій дискреційних повноважень при прийнятті рішення за результатами атестування поліцейських та підміну судом першої інстанції колегіального органу при прийнятті нового рішення про відповідність позивача займаній посаді, колегія суддів зазначає наступне.

Прийняття одного із зазначених рішень дійсно є дискреційними повноваженнями атестаційної комісії, а у випадках, передбачених п. 12 розділу VI Інструкції № 1465 - апеляційної атестаційної комісії, які не можуть бути реалізовані іншими особами, у тому числі судом. Разом з тим, адміністративний позов ОСОБА_2 не містить вимог щодо прийняття судом рішення про визнання її такою, що відповідає займаній посаді. Натомість даний позов містить вимогу про перевірку правомірності прийнятого атестаційною комісією №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області рішення та наказу ГУ НП у Волинській області про звільнення позивача, як суб'єктом владних повноважень.

Повноваження суду на вчинення таких дій передбачені ст.ст. 2, 6, 17, 105, 162 КАС України. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб'єктів владних повноважень, визначені у ч. 3 ст. 2 КАС України.

Під час розгляду та вирішення даної справи було встановлено, що висновки атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області за результатами атестування ОСОБА_2 не відповідають критерію обґрунтованості, що є підставою для їх скасування.

Зазначені висновки відповідають позиції Європейського суду з прав людини стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами. За загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телеквіжн лтд. проти Кіпру» (Case of Sigma Radio Television LTD. V. Cyprus); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Об'єднаного Королівства» (Case of Bryan v. The United Kingdom); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ІSKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства» (ІSKCON and 8 Others against the United Kingdom); п.47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (Case of Putter v. Bulgaria).

Відтак, зазначені аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування рішення.

З інших підстав та в іншій частині апелянт рішення суду першої інстанції не оскаржував.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2016 року в справі №803/364/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складено 21.11.2016 року.