Справа № 127/20529/16-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/734/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Пєскову Є.Д.,

представника позивача Никонюка В.О., представника відповідача Щеглової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду адміністративну справу за позовом Вінницької міської ради до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оскарження дій державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до Вінницького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про оскарження дій державного виконавця. Свій позов мотивувала тим, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року по справі №127/24950/15-а було задоволено позов Вінницької міської ради до ОСОБА_4, за участі третьої особи - Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області, про приведення у відповідність будівництва будівлі до проектної документації та зобов'язано ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) привести у відповідність до проекту будівництва будівлі, згідно будівельного паспорта №МК-216/2015 від 30.07.2015 року, виданого на будівництво індивідуального житлового будинку садибного типу (одноповерховий індивідуальний житловий будинок) по АДРЕСА_1. (кад. НОМЕР_3) шляхом здійснення перебудови. 30.08.2016 року судом видано виконавчий лист з виконання вищезазначеного рішення суду та позивачем подано його на виконання до Вінницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. 15.09.2016 року до Вінницької міської ради надійшла постанова державного виконавця Щеглової О.М. від 05.09.2016 року про відмову у відкриті виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв'язку з тим, що у виконавчому листі не зазначена адреса розташування будівлі щодо якої необхідно здійснити перебудову. Позивач вважає дану постанову державного виконавця неправомірною, необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2016 року (без винесення окремого процесуального документа) до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучений ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав на підставах, викладених в ньому, просив його задовольнити. При цьому відмічав, що до заяви про примусове виконання судового рішення стягувач додав будівельний паспорт об'єкту, де були схеми розташування будинку та вказано його адресу. До того ж вказував, що точний номер будинку дійсно відсутній у судовому рішенні та відповідно і у виконавчому документі з тих підстав, що будинок не завершений будівництвом, а тому йому неможливо присвоїти номер. Крім того вказує, що державним виконавцем не взято до увагу ту обставину, що судове рішення носить зобов'язальний характер щодо боржника ОСОБА_4, а тому і виконуватись має за місцем проживання (реєстрації) боржника, яке зазначено точно і повністю у виконавчому документі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що місцем виконання вказаного судового рішення буде відповідний підрозділ ДВС за місцем розташування будівлі, перебудову якої необхідно здійснити, а не за місцем проживання (реєстрації) боржника ОСОБА_4, а вказане місце є невідоме.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб; відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби; адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Судом встановлено, що 30.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/24950/15-а по адміністративній справі за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області про приведення у відповідність будівництва будівлі до проектної документації, про зобов'язання ОСОБА_4 ( паспорт НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) привести у відповідність до проекту будівництва будівлі, згідно будівельного паспорта №МК-216/2015 від 30.07.2015 року, виданого на будівництво індивідуального житлового будинку садибного типу (одноповерховий індивідуальний житловий будинок) по АДРЕСА_1. (кад. НОМЕР_3) шляхом здійснення перебудови (а.с.5).

31.08.2016 року Вінницька міська рада звернулася із заявою до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчий лист №127/24950/15-а, додавши вказаний вище будівельний паспорт (а.с.6).

05.09.2016 року державний виконавець Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Щеглова О.М., керуючись п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», прийняла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/24950/15-а, виданого 30.08.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у зв'язку з тим, що в виконавчому документі не вказана адреса розташування будівлі, щодо якої необхідно здійснити перебудову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби; державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження (8).

Саме вказаними положеннями керувався державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови, вказуючи про не зазначення адреси розташування будівлі щодо якої необхідно здійснити перебудову.

Як встановлено судом, стягувач, звертаючись до ВДВС, подав заяву про примусове виконання рішення суду, оригінал виконавчого листа та будівельний паспорт. Як слідує зі змісту виконавчого листа (який відображає зміст рішення по справі) об'єкт (одноповерховий індивідуальний житловий будинок), який вказаний у виконавчому листі №127/24950/15-а, є незакінченим будівництвом, а отже даному об'єкту не присвоєно адрес. Разом з тим, даний виконавчий лист містить вказівку на кадастровий номер земельної ділянки на якій розташований об'єкт (кад. НОМЕР_3). В той же час кадастровий номер земельної ділянки - це індивідуальний цифровий код, що не повторюється на всій території України та є її ідентифікатором, в тому числі і щодо адміністративно - територіальної одиниці. При цьому суд звертає увагу, що даний виконавчий лист містить посилання на будівельний паспорт №МК-215/2015 від 30.07.2015 року, в якому містяться місце та схеми розташування даного об'єкту, та який позивачем було надано до ВДВС разом із виконавчим листом.

Вказане в сукупності вочевидь свідчить про те, що місце розташування об'єкта є вказаним та спростовує твердження відповідача, що таке місце є невідоме та призводить до неможливості виконання судового рішення.

Окрім того, суд звертає увагу, що рішення, яке подане на примусове виконання, є зобов'язального характеру щодо боржника, яким вирішено зобов'язати ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2) привести у відповідність до проекту будівництва будівлі шляхом здійснення перебудови.

Щодо посилання представника відповідача, що вказаний виконавчий лист не може виконуватися даною виконавчою службою, якщо місцем розташування будівлі є м.Вінниця, то суд зауважує, що дана обставина не була підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не порушувати права та законні інтереси у своїй діяльності фізичних та юридичних осіб (частина 1 ст.6 Закону). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом (ст.11 Закону).

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи

прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що

передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а зазначена державним виконавцем обставина, на підставі якої він відмовив у відкритті виконавчого провадження (не зазначення адреси розташування будівлі, щодо якої необхідно здійснити перебудову), є недоведеною.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що ст. 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання на всій території України. У разі якщо судове рішення є незрозумілим, суд який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту (ч.1 ст. 170 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 1, 11, 14, 159 - 163, 167, 181, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 05.09.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/24950/15-а від 30.08.2016 року (ВП №52099512) протиправною та скасувати її.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: