Справа № 208/5949/16-а
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/5949/16-а
№ провадження 2-а/208/198/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2016 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі Головуючого, судді - Похвалітої С.М., при секретарі - Шешуревої Я.І.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- представника Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області Чимбарь Катерині Геннадіївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Дніпродзержинського об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії

У своєму позові позивач просить суд визнати дії Дніпродзержинського об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 90% суми середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-103 вих. 16 від 21.03.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 14 вересня 2016 року перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, виходячи із розміру 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року № 18-103 вих.16, без обмеження пенсії максимальним розміром, та провести відповідні виплати починаючи з 01 грудня 2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він з 15 грудня 1967 року працював на слідчих і прокурорських посадах органів прокуратури УРСР та України.

З 29.04.2005 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, відповідачем було призначено та нараховано пенсію за вислугою років у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Прокуратурою Дніпропетровської області йому було видано довідку від 21.03.2016 року за № 18-103 вих.16 про розмір заробітної плати на предмет перерахунку пенсії з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року та 09.12.2015 року.

14 вересня 2016 року він звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії та надав оригінал довідки від 21.03.2016 року № 18-103 про заробітну плату, але 20 вересня 2016 року відповідач надав рішення № 28 комісії по розгляду звернень громадян Дніпродзержинського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 15.09.2016 року, яким відмовив в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру". Дії відповідача щодо відмови у проведені перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 % середньомісячної заробітної плати вважає протиправними та такими, що порушують його соціальні права щодо пенсійного забезпечення.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилався на обставини викладені в позові та просив суд визнати дії Дніпродзержинського об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 90% суми середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-103 вих. 16 від 21.03.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру»; зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 14 вересня 2016 року перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, виходячи із розміру 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року № 18-103 вих.16, без обмеження пенсії максимальним розміром, та провести відповідні виплати починаючи з 01 грудня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області просив суд відмовити позивачу в задоволені його позовних вимог, надав суду заперечення на позов.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 15 грудня 1967 року працював на слідчих і прокурорських посадах органів прокуратури УРСР та України.

Позивачу з 29.04.2005 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII, відповідачем було призначено та нараховано пенсію за вислугою років у розмірі 90% від суми заробітної плати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.04.2005 року перебуває на обліку Дніпродзержинського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р.

21.03.2016 року прокуратурою Дніпропетровської області було видано Довідку №18-103вих.16 про те, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Дніпропетровської області на посаді заступника Прокурора м.Дніпродзержинська та заробітна плата з 01.12.2015 року з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року та 09.12.2015 року складає 14 732,60 грн.

14 вересня 2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача Дніпродзержинського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області про перерахунок пенсії.

Так, Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області рішенням від 15.09.2016 відмовило ОСОБА_1 в задоволенні вищезазначеної заяви, оскільки 01.04.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII (далі-Закон України № 213-УІІІ), згідно п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» якого, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України», "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

З 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення спеціальних пенсій в тому числі і Закону України «Про прокуратуру», тому відповідно до п. 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України з 1 червня 2015 року пенсії виплачується на загальних підставах відповідно до Закону України від 09.07.03 №1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а отже права на перерахунок пенсії призначеної за вислугою років, відповідно ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789- XII «Про прокуратуру», ОСОБА_1 не має.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа - дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Жодних клопотань про поновлення порушеного строку, встановленого законом, як вбачається з матеріалів справи, до суду позивач не подавав.

Отже, відповідно до ст. 100 КАС України вимоги позивача в частині - виплати йому різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01 грудня 2015 року до 03 березня 2016 року підлягають залишенню без розгляду.

Суд зазначає, що умов та порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури регулюються відповідними положеннями Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, враховуючи положення Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, в спірних відносинах підлягають застосуванню положення Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, які були чинні на момент виходу позивача на пенсію, тобто станом на 29.04.2005 року.

Згідно частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції станом на 01.10.2002 року), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції станом на 01.10.2002 року) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Відповідно до частини 12 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції станом на 01.10.2002 року) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частиною 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (в редакції станом на 01.10.2002 року) передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави вважати суду, що ОСОБА_1 має право на перерахунок призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників виходячи з розміру 90% від суми її місячної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України №763 від 09.12.2015 року установлено, що підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено постановою КМУ від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету»).

Дана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року. (п. 6 ПКМУ №763 від 09.12.2015 року.

Таким чином, право на перерахунок пенсії у зв'язку із підвищенням посадових окладів фактично виникло у ОСОБА_1 з 01.12.2015 року.

Доводи відповідача стосовного того, що підстави для перерахунку пенсії відсутні, оскільки з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII з 15.07.2015 року втратили чинність норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. (ч. 13, 20) щодо здійснення перерахунку пенсії, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., № 53, ст. 793, № 50, ст. 474; 1995 р., № 11, ст. 71, № 34, ст. 268; 2001 р., № 9, ст. 38, № 44, ст. 233; 2002 р., № 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., № 29, ст. 233, № 30, ст. 247; 2004 р., № 8, ст. 66; 2005 р., № 2, ст. 32, № 6, ст. 132, № 11, ст. 198; 2006 р., № 1, ст. 18, № 19-20, ст. 156; 2007 р., № 7-8, ст. 66, № 33, ст. 442; 2008 р., №№ 5-8, ст. 78, № 48, ст. 357; 2010 р., № 37, ст. 497, №№ 41-45, ст. 529; 2011 р., № 23, ст. 160, № 30, ст. 279; 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89, № 21, ст. 208, № 37, ст. 490, № 39, ст. 517; 2014 р., № 11, ст.132, № 17, ст. 593, № 20-21, ст. 745, № 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року № 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Між тим, судом вставлено, що пенсія позивачу призначена ще у 29.04.2005 року, тобто, до набрання чинності вказаного Закону.

Вирішуючи питання про застосування норм Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та норм Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII у часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Крім того, відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при розрахунку пенсії позивача застосуванню підлягає розмір, встановлений згідно з ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, відповідно до якого розмір пенсії позивача повинен становити 90% від суми місячного заробітку.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з неправомірності дій Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, оскільки його положення стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення після набрання ним законної сили, а не перерахунку пенсії, призначеної на підставі положень норм Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII.

Підсумовуючи викладене суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, у зв'язку з чим вважає необхідне визнати рішення Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України незаконним та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 14 березня 2016 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку відповідно до Довідки прокуратури Дніпропетровської області від 21.03.2016 року №18-103вих-16.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, у зв'язку з тим, що було ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, тобто на його користь, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 551,20 гривень підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 71, 72, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст.ст. 19, 22, 64 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Дніпродзержинського об'єднання Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років в розмірі 90% суми середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-103 вих. 16 від 21.03.2016 року відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_1 з 14 вересня 2016 року перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, виходячи із розміру 90 відсотків від середнього заробітку щомісячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 21 березня 2016 року № 18-103 вих.16 без обмеження пенсії максимальним розміром, та провести відповідні виплати починаючи з14 березня 2016 року.

В іншій частині позову, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Похваліта С. М.