Справа № 808/2269/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року (о 17 год. 00 хв.) Справа № 808/2269/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС України

треті особи Головне управління державної казначейської служби України у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

22.07.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» (далі позивач або ПАТ «Запоріжабразив») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС України (далі відповідач або СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС України), за участю у якості третіх осіб Головного управління державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі третя особа 1) та Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області (далі третя особа 2), про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 2 717 183,00 грн. та, відповідно про зобов'язання відповідача прийняти такий висновок та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 2 717 183,00 грн. позивач звертався з відповідною заявою до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС України, у відповідь на яку податковий орган повідомив ПАТ «Запоріжабразив», що повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань здійснюється за попереднім узгодженням з Координаційно- моніторинговим управління Центрального офісу з обслуговування великих платників. Лист із інформацією стосовно перерахування суми переплати з податку на прибуток у розмірі 2 717 183,00 грн. надіслано до Координаційно- моніторингового управління Центрального офісу з обслуговування великих платників, однак повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток податковим органом не здійснено. Позивач вважає такі дії відповідача фактичною відмовою у поверненні надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток, у звязку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та надала пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі, про що подала заперечення на адміністративний позов (вх. № 25234 від 31.08.2016). Зокрема зазначила, що сплата податку на прибуток відбулась у 2012 році, в той час як із заявою про повернення надміру сплаченого податку позивач звернувся 19.02.2016. З посиланням приписи статті 57.3 Податкового кодексу України податковий орган зауважує, що під час сплати 08.06.2012-26.06.2012 не настав граничний строк сплати грошового зобовязання, визначеного податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 07.06.2012, а сплачені платіжними дорученнями №8150 від 08.06.2012, № № 313, 316 від 27.06.2012, № 315 від 26.06.2012 кошти у розмірі 2 717 183 грн. набули статусу надміру сплачених в момент їх сплати. Таким чином, ПАТ «Запоріжабразив» пропущено встановлений п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України строк для подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобовязань з податку на прибуток. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи 1 у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника (вх. № 29726 від 19.10.2016) проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, з підстав викладених у письмових запереченнях (вх. № 23295 від 04.08.2016). Зокрема зазначає, що кошти у розмірі 2 717 183 грн., відповідно до платіжних доручень № 8150 від 08.06.2012, № 315 від 26.06.2012, № № 313,316 від 27.06.2012, сплачені на рахунок Державного бюджету м. Запоріжжя, обслуговування якого здійснюється Управлінням Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, яке є окремою юридичною особою, у звязку із чим Головне управління є неналежним учасником адміністративного процесу.

Оскільки, податковий орган у випадку наявності законних підстав для повернення позивачу коштів, має подати висновок до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області, то позовні вимоги щодо визнання дій податкового органу протиправними стосовно не направлення Головному управлінню висновку та зобов'язання здійснити його прийняття і направлення є безпідставними, у звязку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи 2 у судове засідання також не прибув, подав до суду письмові пояснення (вх. № 31541 від 07.11.2016), в яких просить розглянути справу за відсутності представника та зазначає, що органи Державної казначейської служби не приймають самостійного рішення щодо перерахування коштів з бюджету, а здійснюють повернення лише на підставі висновків, наданих органами Державної фіскальної служби. Оскільки, висновки від органів Державної фіскальної служби України до управління не надходили, підстави для здійснення повернення з Державного бюджету України надміру сплачених сум грошових зобовязань з податку на прибуток у сумі 2 717 183 грн. на користь позивача відсутні.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно декларацій з податку на прибуток ПАТ «Запоріжабразив» за 2012-2015 роки задекларовані суми податку до сплати за 2012 рік у розмірі 693 110 грн., за 2013 рік у розмірі 692 328 грн.; за 2014 рік у розмірі 840 054 грн., за 2015 рік у розмірі 848 693 грн. (а.с. 10-65).

За результатами документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Запоріжабразив» () з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 по 31.12.2011 (за наслідками якої складено акт перевірки від 23.05.2012 № 126/25-1/00222226) податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2012, яким позивачу збільшено податок на прибуток за період з 01.07.2010 по 31.21.2011 за основним платежем на суму 2 750 058 грн. з визначенням штрафної (фінансової) санкції у розмірі 50 862 грн.

ПАТ «Запоріжабразив» оскаржено зазначене вище податкове повідомлення-рішення в частині заниження податку на прибуток на суму 2 606 480 грн. та штрафні санкції у розмірі 21 560 грн. в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2014 у справі № 0870/9580/12 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.06.2012 № НОМЕР_1 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 573 918,00 грн., в т. ч. 552 358 грн. за основним платежем та 21 560 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 75-80).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжабразив» задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2014 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.06.2012 в частині визначення основного платежу в сумі 2 032 562грн. та прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07.06.2012 в частині донарахування зобовязань за основним платежем з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 606 480грн. В решті постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2014 залишено без змін (а.с. 81-85).

Таким чином, рішення у справі № 0870/9580/12 набрало законної сили 25.06.2015.

19.02.2016 ПАТ «Запоріжабразив» звернулось до відповідача із заявою (вих. № 14/493) про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 2 717 183 грн. (а.с. 94).

Сплата податку на прибуток підтверджується платіжними дорученнями №8150 від 08.06.2012, № № 313, 316 від 27.06.2012, № 315 від 26.06.2012 на загальну суму 2 717 183 грн. (а.с. 68-71).

Як вбачається зі змісту акта звірки №3161-20 від 27.11.2015 позивача з СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС України станом на 31.10.2015 у ПАТ «Запоріжабразив» наявна різниця між надходженнями та витратами (сальдо) при сплаті податку на прибуток у розмірі 34 201 704,53 грн. (а.с. 72-74).

Листом вих. № 1013/10/28-04-48-01 від 29.02.2016 СДПІ по роботі з ОВП у м. Запоріжжі повідомила, що податковим органом (на виконання наказу ДФС України від 13.01.2016 №20) направлено інформацію стосовно перерахування суми переплати з податку на прибуток у розмірі 2 717 183 грн. до Координаційно-моніторингового управління Центрального офісу з обслуговування великих платників, для погодження. Також зазначено, що про прийняте рішення ПАТ «Запоріжабразив» буде повідомлено додатково (а.с. 95).

22.04.2016 ПАТ «Запоріжабразив» звернувся до податкового органу із запитом № 14/1137 про стан виконання заяви від 19.02.2016 за № 14/493 (а.с.96-97).

Листом №2087/10/28-04-41-02 від 05.05.2016 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено, що податковий орган повторно звернувся до Центрального офісу з обслуговування великих платників МГУ ДФС України за погодженням щодо перерахування ПАТ «Запоріжабразив» суми переплати з податку на прибуток у розмірі 2 717 183 грн. (а.с. 98).

18.07.2016 ПАТ «Запоріжабразив» звернувся до податкового органу із запитом № 14/1781 про стан виконання заяви від 19.02.2016 за № 14/493 (а.с.99).

Листом №3512/10/28-04-41-02 від 16.08.2016 відповідачем надано відповідь, в якій останній зазначає, що оскільки питання повернення на розрахунковий рахунок грошових коштів знаходиться на судовому оскарженні, порушене у заяві від 19.02.2016 за № 14/493 питання буде розглянуто у судовому порядку.

Позивач вважає доводи податкового органу, викладені у відповідях на запити позивача безпідставними, дії податкового органу, які на думку позивача полягають у фактичній відмові у поверненні надміру сплаченого податку на прибуток протиправними, у звязку із чим звернувся до суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 2 717 183,00 грн. та, відповідно про зобов'язання відповідача прийняти такий висновок та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, під надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями розуміється сума коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати і яких настав на таку дату.

За змістом підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов'язання встановлений статтею 43 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124 (далі - Порядок № 1146). А також, Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (далі Порядок № 787).

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань передбачені статтею 43 Податкового кодексу України, згідно положень якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником, податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річнім оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 1 Порядку №1146 визначено, що взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до пункту 5, 7 Порядку №1146, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/а бо надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Відповідно до пункту 8 Порядку №1146, у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;

два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи ДФС, місцеві фінансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від ЗО листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Пунктом 10 Порядку №1146 передбачено, що висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно І з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (п. 11 Порядку №1146).

Суд зазначає, що при поверненні надмірно сплачених сум грошового зобовязання податковий орган повинен дотриматися відповідної процедури та алгоритму дій для повернення платникам податків коштів, надмірно сплачених до бюджету.

Як було встановлено судом, позивач звертався із заявою про повернення надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 2 717 183 грн., тобто з боку ПАТ «Запоріжабразив» виконано обов'язкову умову для здійснення повернення сум грошового зобов'язання.

Крім того, суд зазначає, що заява про повернення надміру сплаченого податку на прибуток (вих. № 14/493 від 19.02.2016) подана позивачем у межах строку, визначеного приписами статті 43 Податкового кодексу України, оскільки, право на звернення у ПАТ «Запоріжабразив» із відповідною заявою виникло з 25.06.2015 тобто з дати визнання протиправним та скасування рішення № НОМЕР_1 від 07.06.2012 про визначення податку на прибуток, на виконання якого позивачем сплачено платіжними дорученнями №8150 від 08.06.2012, № № 313, 316 від 27.06.2012, № 315 від 26.06.2012 кошти у розмірі 2 717 183 грн.

Також, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, ще одною умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання з Державного бюджету України є наявність висновку податкового органу про повернення надміру сплаченої суми податку.

Посилання податкового органу на необхідність попереднього інформування Координаційно- моніторингового управління Центрального офісу з обслуговування великих платників для здійснення повернення надміру сплаченого податку суд не бере до уваги, оскільки приписами статті 43 Податкового кодексу України та Порядком № 1146 не передбачено направлення на погодження підготовленого територіальним податковим органом висновку про повернення надміру сплаченого податку до податкового органу вищого рівня.

Враховуючи відсутність висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 2 717 183,00 грн., суд вважає протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 787, заява та подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів. У разі відсутності такого нормативно-правового акта платник подає до відповідного органу Казначейства заяву та подання, дати складання яких не перевищують 30 календарних днів.

В силу пункту 15 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Аналогічна норма міститься і у пункту 4 Порядку № 1146, згідно з якою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Оскільки, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС України не виконано покладений на нього Податковим кодексом України та Порядком № 1146 обовязок щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідно бюджету, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов'язання відповідача прийняти такий висновок та направити його до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС України щодо ненадання Управлінню Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області висновку про повернення Публічному акціонерному товариству «Запорізький абразивний комбінат» надмірно сплачених сум грошових зобовязань з податку на прибуток в сумі 2 717 183,00 грн. (два мільйони сімсот сімнадцять тисяч сто вісімдесят три гривні).

Зобовязати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС України прийняти Висновок про повернення з Державного бюджету України Публічному акціонерному товариству «Запорізький абразивний комбінат» (код ЄДРОПОУ 00222226) надмірно сплачені суми грошових зобовязань з податку на прибуток в сумі 2 717 183,00 грн. (два мільйони сімсот сімнадцять тисяч сто вісімдесят три гривні), які зарахувати на п/р 4439 в ПАТ «Сбербанк» м. Київ, МФО 320627, ОКПО банка 25959784) та подати його для виконання Управлінню Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат» суму судового збору 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривен) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак