Справа № 815/2724/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2724/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора № 4837707 від 08.08.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом (а.с. 33-39) до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни № 4837707 від 08.08.2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову Позивачем зазначено, що нею та членами її сім'ї, ОСОБА_3 (мати Позивача), ОСОБА_4 (син Позивача), на підставі розпорядження органу приватизації №217696 від 19.06.2012 року було отримано у власність квартира № 84, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло за НОМЕР_1, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради 19.06.2012 року. Після смерті матері, ОСОБА_3, Позивач, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулась до приватного нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте 20.11.2015 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю відомостей щодо державної реєстрації права власності на вищевказане майно. 29.12.2015 року Позивач звернулась до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на свою частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно їй було відмовлено в здійсненні державної реєстрації прав, оскільки під час розгляду поданих документів виявлено суперечність між заявленими та вже зареєстрованими правами. Так, Позивачу стало відомо, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської Олени Андріївни № 4837707 від 08.08.2013 року право власності на квартиру № 84, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за територіальною громадою м.Одеси в особі Одеської міської ради. Зазначене рішення Позивач вважає протиправним, оскільки було прийнято державним реєстратором всупереч приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач зауважив, що замість перенесення записів про нерухоме майно, про право власності та суб'єкта цього права, державний реєстратор протиправно здійснив нову реєстрацію права власності на квартиру, що належить Позивачу та її сім'ї, за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради.

В судовому засіданні 08.11.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, викладених в позовній заяві (а.с. 33-39).

Відповідач в судове засідання, призначене на 08.11.2016 року, для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, жодних заяв, клопотань, заперечень проти позову не надав. У зв'язку з зазначеним, неявка відповідача в судове засідання була визнана судом неповажною та на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено рішення про розгляд справи у відсутність відповідача.

Представник третьої особи, Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, в судовому засіданні 08.11.2016 року просив під час вирішення адміністративної справи прийняти до уваги письмові пояснення по суті позовних вимог(а.с. 206-208), в яких зазначив, що у зв'язку зі змінами законодавства України щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з 01.01.2013 року почав діяти новий порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначеними змінами до законодавства передбачалось створення нового Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який є відмінним від Реєстру прав власності на нерухоме майно, до якого раніше було внесено запис про державну реєстрацію права власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на спірну квартиру. Відповідно до п. 6 вказаного Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Реєстри), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень. Оскільки Позивачем, ОСОБА_1, державної реєстрації права власності на квартиру здійснено не було, територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради залишалась формально єдиним законним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 08.08.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Каменською О. А. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Підставою для реєстрації права власності стало те ж саме свідоцтво про право власності від 12.01.2012 року за №571763, на підставі якого було зареєстровано право власності і 13.12.2012 року. Таким чином, представник третьої особи зауважив, що в даному випадку фактично відбулось перенесення запису про державну реєстрацію права власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на зазначену квартиру з Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, Одеська міська рада не заперечує щодо факту передачі права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, позивачці відповідно до виданого їй свідоцтва про право власності від 19.06.2012 року.

Частиною 6 ст.128 КАС України передбачено, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, відсутність, як у суду, так і у представника Позивача, представника третьої особи потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено, рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 18.11.2016 року на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлено наступне.

25.02.2012 року Позивачу, її матері, ОСОБА_3, та її сину, ОСОБА_4, Суворовською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради видано Ордер на жиле приміщення, яким вказаним особам надано право зайняття жилого приміщення жилою площею 17,20 кв.м., що складається з 1 кімнати в ізольованій квартирі за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 12).

19.06.2012 року Розпорядженням Департаменту міського господарства Одеської міської ради за № 217696 (далі - Розпорядження) ОСОБА_3 передано квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 38,40 кв.м., відновною вартістю 6,91 грн. (а.с. 13). Вказану квартиру передано в спільну часткову власність ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках.

19.06.2012 року, Департаментом міського господарства Одеської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 38,40 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. Свідоцтво видане згідно з Розпорядження, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №3-29166 (а.с. 14).

Разом зі Свідоцтвом та Розпорядженням Позивачу та її членам її сім'ї було також видано технічний паспорт на квартиру (а.с. 15-18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 один із співвласників квартири, матір Позивача, ОСОБА_3 померла (а.с. 22).

20.11.2015 року Позивач звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. За результатом розгляду поданих документів, приватним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 279/02-31 від 20.11.2015 року (а.с. 223) у зв'язку з відсутністю відомостей щодо державної реєстрації права власності на спадкове майно, а саме: 1/3 частку квартири № 84, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

29.12.2015 року Позивач звернулась до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на свою частку квартири № 84, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За результатом розгляду поданих документів, 05.01.2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_7 прийнято рішення про відмову в державній реєстрації праві та їх обтяжень. В якості підстав для прийняття рішення про відмову зазначено, що під час розгляду поданих документів виявлено суперечність між заявленими та вже зареєстрованими правами, а саме: подане свідоцтво про право власності видане 19.06.2012 року, однак право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради після видачі свідоцтва про право власності ОСОБА_1, а саме: 07.08.2013 року (а.с. 24).

Судом також встановлено, що за результатом розгляду поданих 07.08.2013 року представником Одеської міської ради документів (а.с. 123-144), державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменською О. А. прийнято рішення №4837707 від 08.08.2013 року про держану реєстрацію права власності на квартиру № 84, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради (а.с. 142). Підставою виникнення права власності зазначено свідоцтво про право власності від 12.01.2012 року серія НОМЕР_2, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його таким, що порушує права Позивача та її сім'ї в цілому, Позивач звернулась до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Статтею 8 Закону України №1952-ІV, визначені повноваження органу державної реєстрації: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; надання інформації про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечення обліку безхазяйного нерухомого майна; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 9 Закону України №1952-ІV, визначені повноваження державного реєстратора, якій відповідно до ч.4 цієї статті самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Державний реєстратор, крім іншого, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 1 ст.15 зазначеного Закону визначено послідовність державної реєстрації прав та їх обтяжень, яка проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону N1952-IV, документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.1 ст.26 Закону N1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до п.2 ст.26 Закону N1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна встановлено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин - прийняття рішення державним реєстратором (далі - Порядок №703).

Відповідно до п.7 Порядку №703, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до п.10 Порядку №703, заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Відповідно до п.16 Порядку №703, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.18 Порядку №703, державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав.

Відповідно до п.26 Порядку №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

При цьому, суд враховує, як і станом на дату затвердження Порядку № 703, так і станом на момент розгляду справи судом, пунктом 92 Порядку № 703 передбачено обов'язок державних реєстраторів, під час розгляду заяви про державну реєстрацію, відповідно до якої державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав заявлено вперше, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Як встановлено судом з матеріалів реєстраційної справи, реєстрація відповідачем права власності на квартиру № 84, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 4837707 від 08.08.2013 року здійснювалась вперше з відкриттям відповідного розділу, проте відповідачем, всупереч вимогам Закону N1952-IV та Порядку № 703 відомості Реєстру права власності на нерухоме майно використано не було.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 19.06.2012 року, Департаментом міського господарства Одеської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 38,40 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. Свідоцтво видане згідно з Розпорядженням від 19.06.2012 року за №217696, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №3-29166 (а.с. 14).

Суд також враховує, що відповідно до пп. 7 п. 27 Порядку № 703 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності вказаним Порядком, є належним доказом на підтвердження виникнення права власності Позивача та членів її сім'ї на нерухоме майно, а саме: квартиру № 84, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, суд враховує пояснення третьої особи, Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, яка визначена спірним рішенням державного реєстратора фактично власником квартири № 84, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а саме: метою звернення Одеської міської ради до державного реєстратора в 2013 році було саме перенесення запису про державну реєстрацію права власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на зазначену квартиру з Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а не реєстрація нового права власності.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що будь-який спір про право власності між Позивачем та третьою особою щодо квартири № 84, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 відсутній.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А № 4837707 від 08.08.2013 року, оскільки зазначене рішення було прийнято за наявності вже зареєстрованого права власності Позивача та її сім'ї на квартиру № 84, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора № 4837707 від 08.08.2013 року є обґрунтованими у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора № 4837707 від 08.08.2013 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Каменської О.А № 4837707 від 08.08.2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.