Справа № 826/11493/15
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2016 р. м. Київ К/800/43595/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЗаїки М.М.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

за участю представника позивача - Гостищева Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Лекс Холдинг» до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві), третя особа - Державна архітектурно-будівельна інспекція (далі - ДАБІ) України, про визнання протиправними дій та скасування постанов,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПрАТ «Лекс Холдинг» звернулось до суду з позовом про визнання протиправними дій ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 47400818 від 29 квітня 2015 року і про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 червня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на час прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання закінчився. Крім того, вказував, що державний виконавець направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «Лекс Холдинг» порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції і ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, зазначає, що підстав для відкриття виконавчого провадження не було, оскільки закінчився строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 28 січня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві винесено постанову № 19/13 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 1 032 300,00 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позивачем дану постанову оскаржено до суду.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27 січня 2014 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07 жовтня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову ПрАТ «Лекс Холдинг» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про скасування постанови від 28 січня 2013 року № 19/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Ухвалою Вищого господарського суду України від 12 листопада 2014 року касаційну скаргу ПрАТ «Лекс Холдинг» на ці судові рішення повернуто скаржнику.

Отже, рішення суду, яким відмовлено у задоволенні позову щодо скасування постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28 січня 2013 року № 19/13 набрало законної сили 07 жовтня 2014 року.

Постановою ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 29 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження №47400818 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 28 січня 2013 року № 19/13 про стягнення з ПрАТ «Лекс Холдінг» штрафу в сумі 1032300,00 грн.

03 червня 2015 року відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 24 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статтею 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України. Постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку. Штраф підлягає сплаті у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови. У разі несплати штрафу в зазначений строк другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку. Не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року № 244 затверджено Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - Порядок), який визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачена Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до пунктів 28, 29 Порядку постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб'єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк інспекції, яка винесла відповідну постанову. Оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно із пунктом 31 Порядку у разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідної інспекції про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

Пунктом 34 Порядку встановлено, що не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення. У разі зупинення виконання постанови відповідно до пункту 29 цього Порядку перебіг строку давності її виконання, визначеного статтею 4 Закону, зупиняється до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Строк, протягом якого виконання постанови про накладення штрафу було зупинено, до загального строку давності виконання такої постанови не зараховується.

Постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і має відповідати вимогам виконавчого документу, тобто в ній зазначається дата набрання нею законної сили.

Виконавчий документ може бути пред'явлений до виконання лише після набрання ним законної сили.

З наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу набирає законної сили, у разі її оскарження до суду, із набранням законної сили судовим рішенням про відмову у задоволенні позову.

Отже, така постанова не може бути пред'явлена до виконання до часу набрання нею законної сили

Враховуючи, що рішення суду, яким відмовлено у задоволенні позову щодо оскарження постанови про накладення штрафу на позивача набрало законної сили 07 жовтня 2014 року, а виконавче провадження відкрито 29 квітня 2015 року, державний виконавець правильно вважав, що строк пред'явлення виконавчого документу до виконання не закінчився.

Отже, рішення судів про відмову у задоволенні позову в частині скасування постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження № 47400818 від 29 квітня 2015 року законні та обґрунтовані.

Що стосується позовних вимог про скасування постанови від 03 червня 2015 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, то відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суди виходили з того, що позивачем не надано доказів несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження і ним не виконано виконавчий документ добровільно, тому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Проте, з такими висновками судів погодитися неможливо.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно із частиною 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Положеннями статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судами не досліджено та надано належної оцінки чи наявні в матеріалах виконавчого провадження докази належного повідомлення та відповідно своєчасного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 квітня 2015 року, з урахуванням вимог частини 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, висновки судів про законність дій державного виконавця щодо примусового виконання рішення та про винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження передчасні.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 2 статті 227 КАС України).

Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню в частині вимог про скасування постанови ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 червня 2015 року з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року скасувати в частині вимог про скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 червня 2015 року, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді М.М. Заїка
Ю.К. Черпак