Справа № 753/15378/16-а
Суддя: Леонтюк Л. К.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/694/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІНСПЕКТОРА РОТИ ДПС ГУНП в ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ молодшого лейтенанта поліції КОЛЕСНІКОВА ОЛЕКСАНДРА ВАДИМОВИЧА, УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ в ЗАПОРІЗЬСЬКІЙ ОБЛАСТІ про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 506920 від 11.08. 2016 року , суд

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Колеснікова Олександра Вадимовича, УПП в Запорізькій області про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 506920 від 11.08. 2016 року. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на той факт, що 11 серпня 2016 року Інспектором роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшим лейтенантом поліції Колесніковим О. В., мене було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9(г) ПДР за ч. 1ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Вважає дії Інспектора Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Колеснікова О.В. незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП. Постанова ПС2 № 506920 винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України, а тому просить визнати дії Інспектора роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Колеснікова О. В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови ПС2 № 506920 від 11.08.2016 незаконними. Скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності ПС2 № 506920 від 11.08.2016., а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у адміністративному позові. В судовому засіданні пояснив, що 11.08.2016 року він , підійшов до свого автомобіля НОМЕР_1 припаркованого в м.Бердянськ на перехресті вул. Волі та пр-туПраці. До нього підійшов Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. та витребував у мене документи на автомобіль і посвідчення водія , повідомивши йому, що буде складати постанову про адміністративне правопорушення згідно ч.І ст.122 КУпАП за те, що він здійснив зупинку на перехресті. Він не погодився з його звинуваченнями так, як автомобіль стояв і він не був за кермом, а відповідно не був водієм на момент звернення Інспектора роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшого лейтенанта поліції Колеснікова О. В.. Також у інспектора не було фактичних даних котрі б підтвердили що автомобіль був припаркований ним . Ним та його дружиною було пояснено, що зупинка була вимушена у зв'язку з погіршенням самопочуття дитини пасажира, котра знаходилась в автомобілі. Інспектор не пояснив йому жодної статті його прав та навіть не назвав статтю його правопорушення. Заповнюючи шапку постанови серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016, Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. запитав його про його місце роботи, на що він відповів що офіційно працевлаштований, але згідно статті 63 Конституції України не бажає надавати ці свідчення, після чого Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. вписав в графі постанови серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016 "місце роботи" "не працює". Коли шапку постанови серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016 було повністю заповнено і його документи не були необхідні, Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. наказав йому чекати поки він у патрульному автомобілі допише постанову серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016 та прийде до нього з повністю заповненою постановою серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016. Поки Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. заповнював постанову сидячи в патрульному автомобілі, його напарник сфотографував його авто, вже з ним за кермом. Коли Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. повернувся, надав йому постанову, зі словами :"Пожалуйста, ознакомтесь". Він прочитав зміст постанови серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016 та Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. показав йому місця для підпису зі словами: "Распишитесь здесь и здесь". Він поставив підпис та указав в постанові що зі статтями не був ознайомлений та отримавши копію постанови серії ПС2 № 506920 від 11.08.2016 був відпущений.

Отже: факт порушення ПДР ним не доведено, проте Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В., проігнорувавши вимоги ст.268, ст.278, ст.279, ст.280 ,ст.283 КУпАП виніс постанову ПС2 № 506920, якою притягнув його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255 гривень. При цьому не сповістив його про час та дату розгляду справи, не ознайомив його з правами, не опитав його та свідків, не дав змоги надати клопотання по справі, не дослідив докази. Під час розгляду справи Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. не ознайомив його з матеріалами справи, не дав змоги давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, позбавив права користуватися юридичною допомогою адвоката. Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не з'ясував: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим. не спростовує той факт, що дійсно здійснив вимушену зупинку в м.Бердянськ на перехресті вул. Волі та пр-туПраці, оскільки було погано дитині, про що він повідомив інспектора поліції, але допустився помилки і не включив аварійну зупинку. оскільки вперше знаходився у м. Бердянську.

Відповідачі, належним чином повідомлені у судове засідання не прибули при цьому надали письмові заперечення, в якому зазначили, що заявлений позов не визнають, вважають його незаконним та необгрунтованим та просили розглядати справу за їх відсутності

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням заперечень та наданих доказів відповідачем. суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб"єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Отже, на сьогодні межі компетенції працівників підрозділів поліції, як складової частини МВС України, визначені законодавчими та нормативно-правовими актами, зокрема:

- Законом України "Про Національну поліцію" (від 02.07. 2015 року N 580-

VIII);

- статтями 52 та 52-1 Закону України "Про дорожній рух" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 28.01.1993 року № 2953-ХІІ);

- статтею 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 18 лютого 1992 року N 2136-ХІІ);

- Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП);

- Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція);

- Правилами дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

У своїй заяві позивач вимагає визнати протиправною (незаконною) постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 506920, яку виніс "11" серпня 2016 року, Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В.. однак не надає жодних підтверджень (доказів) протиправності (незаконності) дій останнього під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення відносно нього та їх розгляду.

Як встановлено в судовому засіданні та слідує із матеріалів справи,"11" серпня 2016 року близько "11" год. "25" хв. Інспектор роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодший лейтенант поліції Колесніков О. В. спільно з поліцейським роти ДПС ГУНП в Запорізькій області ст. сержантом поліції Квасницьким І.Ю. ніс службу на патрульному автомобілі ВАЗ 21093 номерний знак 08.0953 та відповідно до затвердженої дислокації несення служби, рухався по вул.. Волі, у м. Бердянську, Запорізької області.

У цей час позивач, знаходився у автомобілі NISSANX-TRAIL, номерний знак НОМЕР_1, який було припарковано на перехресті вул. Волі та пр. Праці у м. Бердянську, чим скоїв порушення вимог підпункту Ґ пункту 15.9 Правил дорожнього руху України (Зупинка забороняється на перехрестях...) (факт правопорушення підтверджується відеофіксацією)та за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП.

На відео фіксації добре видно, що автомобіль позивача знаходиться на перехресті на середині проїзної частини.

А також, як вбачається з письмових заперечень відповідача, після того як він підійшов до водія, чітко відрекомендувався, роз'яснив позивачу суть скоєного ним правопорушення, ввічливо запропонував останньому, відповідно до пункту 2.4. ПДР передати для складання адміністративного матеріалу посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. При спілкування з позивачем він не допускав образливі вирази, надмірний тон, не підвищував голос, вів себе ввічливо та коректно.

У ході розмови гр. ОСОБА_2 не повідомляв, що керував його автомобілем інший водій, вів себе зухвало, відмовлявся назвати місце роботи, сперечався.

Посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, так як згідно з вимогами законодавства доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з положеннями ч.І ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1)попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2)забезпечення дотримання правил дорожнього руху

Виходячи з положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, як нормативного акту, яким у своїй діяльності керується поліція при притягнені правопорушників до відповідальності, наявність спеціального допуску фотокамерам чи відео регістраторам будь - якого виробника, не є обов'язковою умовою її використання працівниками поліції при виявленні та фіксації порушень Правил дорожнього руху.

У подальшому, згідно положень статей 222 та 276 КУпАП та вимог пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 мною прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача мною розпочато та проведено відповідно до вимог статей 278 - 280 КУпАП. При цьому, мною було враховано фото матеріали та інші докази у справі відповідно до положень статті 251 КУпАП. Інших доказів під час розгляду справи не виявлено, у тому числі, клопотання або заперечення від позивача мені не надавались (не надходили). Крім того, їх необхідність у матеріалах справи не визначена адміністративним законодавством.

Під час розгляду справи мною враховано, що відповідно до положень статті 1 КУпАПосновним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. А також при розгляді адміністративної справи, при накладанні стягнення на підставі ст. 33 КУпАП було враховано: доказова база, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Та ст. 23 КУпАП «Мета адміністративного стягнення» (адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами).

За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача Інспектором роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшим лейтенантом поліції Колесніковим О. В.. згідно положень статей 283 - 285 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 50692,0 якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Винесену постанову було негайно на місці розгляду справи оголошено правопорушнику (позивачу).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому в цій частині дії Інспектора роти ДПС ГУНП в Запорізькій області молодшим лейтенантом поліції Колеснікова О. В.. слід визнати неправомірними.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб"єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб"єкта владних повноважень обов"язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову,

Між тим, відповідачем до суду надано диск з відео фіксацією в обґрунтування законності винесеної їм постанови та накладення штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП, при перегляді останнього встановлено. що позивачем дійсно порушені вимоги підпункту Г пункту 15.9 ПДР - зупинка забороняється на перехрестях.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку про визнання неправомірними дії відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині не ознайомлення з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також при встановленні місця роботи, в решті вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ІНСПЕКТОРА РОТИ ДПС ГУНП в ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ молодшого лейтенанта поліції КОЛЕСНІКОВА ОЛЕКСАНДРА ВАДИМОВИЧА, УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ в ЗАПОРІЗЬСЬКІЙ ОБЛАСТІ про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 506920 від 11.08. 2016 року , задовольнити частково.

Визнати дії ІНСПЕКТОРА РОТИ ДПС ГУНП в ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ молодшого лейтенанта поліції КОЛЕСНІКОВА ОЛЕКСАНДРА ВАДИМОВИЧА під час розгляду справи про адміністративне правопорушення неправомірними в частині не ознайомлення з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також при встановленні місця роботи, в решті вимоги не підлягають задоволенню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення . Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК