Справа № 802/911/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/911/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес А.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

16 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н. В., Вінницької обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціальної та молодіжної політики, директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - Заболотної Н.М. про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н. В., що полягає у порушенні прав позивача згідно Закону України «Про звернення громадян», а саме не запрошення на перевірку та розгляд скарги від 12.06.2016 р., без його участі; визнати не чинним лист №27-К-1004-1 від 10.06.2016 р.; визнати протиправною бездіяльність заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н. В., директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - Заболотної Н.М., що полягає у порушенні його прав згідно Закону України «Про звернення громадян», а саме пропущення строків надання відповіді; визнати протиправною бездіяльність директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - Заболотної Н.М., яка полягає у тому, що скарга не належно розглядалась, відповідь не підписувалась, строки на надання відповіді пропущені; зобов'язати Департамент соціальної та молодіжної політики, в особі директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації Заболотної Н.М. повторно розглянути скаргу від 12.05.2016 р., з дотриманням його прав згідно ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року адміністративний позов задоволено частково: визнати протиправною бездіяльність посадової особи, заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Наталі Валентинівни, яка полягає у не запрошенні позивача на розгляд його скарги від 12.05.2016 року; зобов'язати Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації розглянути скаргу позивача від 12.05.2016 року з дотриманням вимог статей 18, 19 Закону України "Про звернення громадян". В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач оскаржив його до суду апеляційної інстанції, шляхом подання апеляційної скарги, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на не повне з'ясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив змінити постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Від представника відповідача - Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та необхідності залишення в силі постанови суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12.05.2016 р. позивач звернувся із скаргою до директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації Заболотної Н.М. У скарзі просив: 1) розглянути правомірність відмови Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради у призначенні соціальної допомоги як малозабезпеченому, одинокому громадянину; 2) запросити позивача для участі на перевірку та розгляд скарги.

17.06.2016 р. позивач отримав відповідь листом Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 10.06.2016 р. № 27-К-1004-1, у якій вказано про відсутність законних підстав для призначення позивачу соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у зв'язку з не визнанням в установленому порядку ОСОБА_1 безробітним.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача частково є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції виходячи з наступного.

Даючи правову оцінку діям відповідача слід звертати увагу на наступне.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України "Про звернення громадян", скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; ознайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Положеннями ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" встановлено обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

В свою чергу, твердження представника Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації про те, що позивача про розгляд скарги 02.08.2016 р. за його участі було повідомлено рекомендованим листом з повідомленням та у телефонному режимі, однак позивач не з'явився, суд не бере до уваги. Оскільки йдеться про повідомлення позивача щодо розгляду його скарги, який відбувся 02.08.2016 р., тоді як у заявлених позовних вимогах у даній адміністративній йшлося про не повідомлення позивача про розгляд його скарги, який проведено 10.06.2016 р.

Належних доказів повідомлення позивача про розгляд скарги 10.06.2016 р. суду надано не було.

Таким чином, відповідач, провівши розгляд скарги позивача у його відсутність, порушив права позивача, визначені ст.ст. 18, 19 Закону України "Про звернення громадян", зокрема, право бути присутнім при розгляді його скарги, з огляду на що, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності посадової особи, заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н. В., яка полягає у не запрошенні позивача на розгляд його скарги від 12.05.2016 р., а також про зобов'язання Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації розглянути скаргу позивача від 12.05.2016 р. з дотриманням вимог статей 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про визнання не чинним листа №27-К-1004/-1 від 10.06.2016 р., то слід зазначити наступне.

В силу положень п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації Як зазначив Конституційний Суд України, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Однак, оскаржений позивачем лист №27-К-1004/-1 від 10.06.2016 р. є відповіддю, наданою позивачу на його скаргу і не являється рішенням в розумінні вимог КАС України, в зв'язку з чим не може бути скасований, а відтак в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

Крім того, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності заступника директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н. В., директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - Заболотної Н.М., що полягає у порушенні прав позивача згідно Закону України «Про звернення громадян», а саме пропущення строків надання відповіді, також не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Вимогами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження.

Разом з тим, скарга позивача надійшла до відповідача 12.05.2016 р., а відповідь була надана 10.06.2016р., тобто в строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», на підтвердження чого представником відповідача було надано витяг з реєстру вихідної кореспонденції за червень 2016 р.

Також, що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації - Заболотної Н.М., яка полягає у тому, що скарга не належно розглядалась, відповідь не підписувалась, строки на надання відповіді пропущені, необхідно зазначити наступне.

12.05.2016 р. позивач звернувся із скаргою до директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації Заболотної Н.М.

Водночас, відповідь на скаргу позивачу надано за підписом заступника директора Департаменту - начальника управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н.В.

У відповідності до п. 14 розділу II Посадової інструкції заступник директора Департаменту соціальної та молодіжної політики обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій Квят Н.В. проводить особистий прийом громадян, розглядає заяви, скарги, що надходять від населення, що належать до повноважень Управління.

Пунктом 7 розділу III Посадової інструкції встановлено, що заступник директора Департаменту соціальної та молодіжної політики обласної державної адміністрації - начальник управління соціальної підтримки та державних гарантій має право підпису документів, які стосуються питань, що відносяться до компетенції Управління.

Отже, скарга позивача була розглянута та підписана посадовою особою відповідно до її повноважень, а тому зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає. В зв'язку з чим суд першої інстанції вірно зауважив про відсутність підстав для зобов'язання здійснити розгляд скарги саме директора Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації Заболотну Н.М.

Доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, відтак, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 листопада 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.