Справа № 751/10083/16-а
Суддя: Маслюк Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/751/411/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року о 16 год 10 хв в м.Чернігові суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Маслюк Н. В. розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

31.10.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними, зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, у редакції, що визначала розмір пенсії у відсотках на момент призначення пенсії (90%), з 01 листопада 2016 року із суми заробітної плати в розмірі 7 608.20 грн., на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та сплачується з 01.05.2016 року працюючому державному службовцю відповідної посади та рангу за останнім місцем моєї роботи на державній службі, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», а також просить стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 04.09.2003 року отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Посилаючись на ст.37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на день призначення пенсії. 06.10.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у звязку з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році». Однак, 28.10.2016 року відповідач виніс рішення, яким відмовив у перерахунку пенсії. Вважає, що посилання у відмові на Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року є неправомірним, оскільки право на пенсію набув і реалізував до 01.01.2015 року, внесені до законодавства зміни стосується призначення, а не перерахунку пенсії, станом на час призначення пенсії 04.09.2003 року мав право на перерахунок згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу».

Відповідач, у встановлений десятиденний строк з дня отримання ухвали, надав письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.09.2003 року перебуває на обліку в Чернігівському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України, який є правонаступником УПФУ в місті Чернігові і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % суми заробітної плати.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.10.2016 року про проведення перерахунку пенсії, у звязку із підвищенням з 01 травня 2016 року заробітної плати працюючих державних службовців, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році», додавши довідку про заробітну плату, видану Чернігівською обласною державною адміністрацією 05.10.2016 року.

Листом від 28.10.2016 року відповідач інформував позивача про відмову в проведенні перерахунку пенсії (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У відповідності до статті 37-1 Закону України Про державну службу ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» з 01.05.2016 встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів.

У звязку з набуттям чинності Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України Про державну службу від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України Про державну службу від 10.12.2015 року, по-іншому врегульовані правовідносини, повязані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року та Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у звязку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи. Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований й в рішеннях від 09.10.1979 р. у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12.10.2004 р. у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

З огляду на це, суд вважає, що у відповідача на момент звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії після 01.05.2016 року, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивачу не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку він отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити повністю саме з наведених вище мотивів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.69-72, 158-163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 22, ч.1 ст. 58 Конституції України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 292 «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» , суд

Постановив :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н. В. Маслюк