Справа № 2а-2116/12/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/40221/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської митниці на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної митної служби України, Кіровоградської митниці про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом (з урахуванням збільшення позовних вимог) про визнання протиправним звільнення; поновлення на посаді першого заступника начальника Кіровоградської митниці; визнати недійсним та скасування наказу Державної митної служби України від 31.01.2012р. №113-к; визнання недійсним запису у трудовій книжці № 44 від 31.01.2012р. про припинення перебування на державній службі в митних органах України та зобов'язання внести відповідний запис до трудової книжки; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2013р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р., позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ від 31.01.2012р. № 113-к про припинення 31.01.2012р. перебування на державній службі позивача.

Поновлено на державній службі на посаді першого заступника начальника Кіровоградської митниці з 01.02.2012р.

Зобов'язано Кіровоградську митницю виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.02.2012р. по день поновлення на посаді.

В решті позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач (Кіровоградська митниця), подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене судом першої інстанції рішення в частині задоволення позовних вимог та рішення суду апеляційної інстанції і в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі, зокрема, відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Частиною 2 статті 410 Митного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом.

В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач проходив службу в митних органах України на посаді першого заступника начальника Кіровоградської митниці.

Наказом Державної митної служби України від 31.01.2012р. №113-к припинено 31.01.2012р. перебування позивача на державній службі в митних органах України за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Підставою для прийняття вказаного наказу стала доповідна записка заступника начальника Департаменту боротьби з контрабандою, аналізу ризиків та протидії корупції від 30.01.2012р. про результати службової перевірки, проведеної відповідно до наказу Державної митної служби України від 24.01.2012р. №55.

Згідно з даною запискою позивачем порушено вимоги статті 10 Закону України «Про державну службу» в частині додержання актів законодавства України, забезпечення ефективної роботи та виконання завдань митного органу, безпосереднього виконання покладених службових обов'язків, своєчасного і точного виконання розпоряджень і вказівок своїх керівників, сумлінного виконання своїх службових обов'язків, не забезпечено дотримання посадовими особами митниці ВМО №2, відділу адміністрування митних платежів й відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Кіровоградської митниці вимог пункту 3.3 Положення про Кіровоградську митницю в частині здійснення контролю за справлянням податків, зборів та інших платежів, пункту 3.14 Положення в частині забезпечення виконання норм законодавства України з питань митної справи й актів Державної митної служби, пункту 3.21 Положення в частині ведення роботи з перевірки правильності визначення країни походження товарів для цілей митного контролю й митного оформлення, пункту 3.24 Положення в частині здійснення перевірки відомостей, заявлених юридичними особами під час декларування товарів, пункту 3.28 Положення в частині забезпечення ефективного застосування методів визначення митної вартості товарів з метою забезпечення справляння в повному обсязі податків та зборів, пункту 3.29 Положення в частині ведення роботи з класифікації та кодування товарів у митних цілях відповідно до УКТЗЕД.

Також позивачем порушено пункт 2.1 Розподілу обов'язків між начальником Кіровоградської митниці та його заступниками в частині забезпечення ефективності взаємодії відділу адміністрування митних платежів і відділу контролю митної вартості та класифікації товарів щодо повноти та своєчасності справляння податків та зборів, планування і реалізації заходів, із залученням інших підрозділів митниці, заходів з виявлення схем ухилення від оподаткування, пункт 2.2 Розподілу в частині вжиття заходів з удосконалення організації діяльності структурних підрозділів щодо здійснення якісного митного оформлення та митного контролю за напрямком їх діяльності, пункт 2.3 Розподілу в частині забезпечення контролю за повнотою справляння податків та зборів у торговому обігу.

Також ним не дотримано пункти 2.1.2, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.9 своєї посадової інструкції (а.с. 78-97).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що висновки та пропозиції щодо застосування вимог Дисциплінарного статуту в частині притягнення до відповідальності позивача шляхом припинення перебування на державній службі не відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак відповідачем помилково застосовано вимоги Закону України «Про державну службу».

Крім того, суди виходили з того, що порушень при визначенні декларантом країни походження товару митним органом не встановлено. Також спростовано твердження відповідача про порушення позивачем вимог Порядку визначення країни походження товару, що переміщується через митний кордон України, Порядку роботи відділу контролю митної вартості та класифікації товарів регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, Порядку роботи відділу митних платежів регіональної митниці, митниці при здійсненні контролю за правильністю визначення країни походження товарів, що переміщуються через митний кордон України, та прийняття рішень про визначення країни походження товару, та заподіяння державі матеріальних збитків на суму 51 461,30 грн.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи факт порушення позивачем Присяги державного службовця свого підтвердження не знайшов, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано прийняли рішення про часткове задоволення позову.

Крім того, відповідно до положень статті 569 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (порушення присяги) є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України встановлено, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Згідно пункту 1 статті 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників.

Застосування заходів дисциплінарного впливу до посадових осіб митної служби України чітко урегульовано розділом 4 Статуту, який визначає види дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування з метою забезпечення належного захисту законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до підпункту 1 пункту 28 Статуту звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам.

Закон України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є спеціальним нормативним актом щодо врегулювання правовідносин, пов'язаних із застосування заохочень та дисциплінарних стягнень для посадових осіб митної служби, у тому числі їх звільнення.

Невиконання або неналежне виконання посадовою особою митної служби своїх службових обов'язків відповідно до статті 21 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» є порушенням службової дисципліни, відповідальність за що передбачена саме цим Законом.

Припинення державної служби за порушення Присяги може застосовуватися тільки у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення є недостатніми чи попереднє їх вжиття не дало бажаного результату.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 21.05.2013р. (№21-403а12), від 04.06.2013р. (№21-167а13), від 17.09.2013р. (№21-231а13), від 03.12.2013р. (№379а13) та від 28.04.2015р. (№21-163а15).

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2013р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2013р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець