Справа № 826/9928/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 листопада 2016 року № 826/9928/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії"

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправним та скасування постанови від 30.05.2016 року

ВП №51247016.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Публічного акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування Постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 травня 2016 року ВП №51247016, винесену Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що виконавче провадження ВП №51247016 було відкрито не за місцем реєстрації Товариства та строк пред'явлення даного виконавчого документа - минув. Крім того, Позивач посилався на те, що відповідачем було порушено строк направлення оскарженої постанови.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли заперечення на позовну заяву , в яких Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник Відповідача, судом було прийнято рішення про розгляд справи в письмовому провадженні на підставі частини шостої статті 128 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Судом встановлено, що 30.01.2015 р. Державною авіаційною службою України прийнято постанову № 2441 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, якою накладено на Публічне акціонерне товариство "Аерофлот - російські авіалінії" штраф у сумі 136000,00 грн.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 30.05.2016 р. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51247016 з примусового виконання постанови № 2441 виданої 30.01.2015 р. Державною авіаційною службою України. Відповідно до зазначеної постанови документ про примусове виконання поданий 26.05.2016 р.

Позивач не погоджуючись з Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51247016 від 30.05.2016, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а також вважаючи протиправними дії державного виконавця щодо її винесення звернулось з відповідними позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

У відповідності до частиною першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Приписами частини першої статті 6 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частинами першою та другою статті 11 Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону №606-XIV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 8 частини другої статті 17 Закону №606-XIV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно з частинами четвертою та шостою статті 129 Повітряного кодексу України штраф сплачується не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення або отримання суб'єктом авіаційної діяльності надісланої копії постанови уповноваженого органу з питань цивільної авіації про накладення штрафу. У разі якщо штраф не сплачено у строки, встановлені частиною четвертою цієї статті, примусове виконання постанови про накладення штрафу здійснюється державною виконавчою службою в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частинами першою та другою статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

При цьому, зі статті 24 Закону №606-XIV чітко вбачається, що поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання допускається виключно щодо документа виданого судом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Постанова Державної авіаційної служби України № 2441 від 30.01.2016 р. про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації була направлена на адресу Позивача супровідним листом № 1.26-1324 від 30.01.2015 р. та відповідно до повідомлення № 5341 від 12.02.2015 р. та накладної № 907958 від 12.02.2015 р. отримана Позивачем 27.02.2015 р.

Таким чином, зазначена постанова могла бути звернута до примусового виконання з 27.02.2016 р. протягом року.

Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51247016 документ про примусове виконання був поданий 30.05.2016 р.

Приписами статті 23 Закону №606-XIV визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1)пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3)наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Доказів переривання строку пред'явлення постанови Державної авіаційної служби України від 30.01.2015 р. №2441 до виконання Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано, з огляду на що Суд виходить з того, що законодавчих підстав, з якими пов'язується переривання строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, у даному разі немає.

Отже, станом на день подання Постанови № 2441 від 30.01.2015 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації до примусового виконання, минув річний строк протягом якого зазначена постанова могла бути пред'явлена до виконання.

Крім того, відповідно до части п'ятої статті 25 Закону №606-XIV копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На адресу Суду надійшли матеріали виконавчого провадження №51247016, з яких вбачається, що Позивачем 02.06.2016 року подано до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лист №61.9-59 (вх. Від 09.06.2016 р. №2016 р.) в якому повідомлялося, що Представництво "ПАТ "Аерофлот - російські авіалінії" не має статусу юридичної особи, а юридична адреса Товариства м. Москва, вул. Арбат, буд. 10.

Згідно частини першої статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно доводів позивача, публічне акціонерне товариство "Аерофлот-російські авіалінії" знаходиться за адресою: Російська Федерація, м. Москва, вул. Арбат, 10.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 30.06.2016 винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувану ВП №51247016.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З аналізу матеріалів справи, Суд приходить до висновку, що станом на час прийняття рішення по даній справі відсутнє порушене право Позивача, що, як він зазначив при зверненні до Суду з даною позовною заявою, полягає у протиправному прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №51247016, оскільки старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року (ВП №51247016).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук