Справа № 807/939/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2016 рокум. Ужгород№ 807/939/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області - представник не з'явився,

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 9013,99 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 15 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 листопада 2016 року.

27 липня 2016 року, позивач - Державна податкова інспекція у Рахівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), якою просила: винести рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку в сумі 9013,99 грн. (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, адреса: Закарпатська область, Рахівський район, с. Кваси, 39).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку в сумі 9013,99 грн., в добровільному порядку борг не погашено, податковий орган змушений звернутися в судовому порядку для стягнення такої заборгованості з боржника.

Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, за наявними матеріалами у справі.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, заперечення на адміністративний позов не подав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Доказом про належне повідомлення якого слугують наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення останньому (а.с.52, 57, 62).

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, із змінами і доповненнями (далі - ПК України), платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 25 січня 2012 року виявив бажання обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком, шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку, про що у відповідності до пп.291.3 ст.291 ПК України він зареєструвався платником єдиного податку (а.с.15, 16).

Згідно поданої заяви фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює діяльність за обраними видами КВЕД 23.69 «Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу», 43.31. «Оптова торгівля фруктами й овочами», 46.73 «Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням», 49.11 «Вантажний автомобільний транспорт», які відповідно до вимог пп.291.4 ст.291 ПК України відноситься до 3 групи (а.с.9, 10).

В порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, ст.36 ПК України, ОСОБА_1 не сплатив зобовязання по самостійно поданих деклараціях по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 9013,99 грн., а саме:

- 2500,00 грн. (враховуючи переплату в сумі 236,01 грн. станом на 19.11.2013 року) заборгованість становить 2263,99 грн. по декларації від 06.11.2013 р. № НОМЕР_2 (термін сплати 19.11.2013 року) (а.с.23-25);

- 500,00 грн. декларація від 05.02.2014 р. № НОМЕР_3 (термін сплати 19.02.2014 року) (а.с.29-31);

- 500,00 грн. декларація від 11.05.2014 р. № НОМЕР_4 (термін сплати 20.05.2014 року) (а.с.32-34);

- 1000,00 грн. декларація від 22.07.2014 р. № НОМЕР_5 (термін сплати 22.07.2014 року) (а.с.20-22);

- 3500,00 грн. декларація від 10.11.2014 р. № НОМЕР_6 (термін сплати 19.11.2014 року) (а.с.17-19);

- 1250,00 грн. декларація від 04.02.2015 р. № НОМЕР_7 (термін сплати 19.02.2015 року) (а.с.26-28).

У відповідності до пп.59.3 ст.59 ПК України, відповідачу надіслано 03.03.2014 року податкову вимогу за № 292-17 на суму 2263,99 грн. та яку він отримав, згідно власноручного підпису на вимозі, (а.с.51).

Після вжиття податковим органом заходів передбачених податковим законодавством ФОП ОСОБА_1 не сплачував належну до бюджету суму податку і, таким чином станом на 31.12.2015 року за відповідачем рахується податкова заборгованість на загальну суму 9013,99 грн.

Сума податкового боргу останнього, підтверджується обліковими картками платника податку, (а.с.11-14), податковою вимогою від 03 березня 2014 року ( а.с.51), поданими податковими деклараціями платника єдиного податку, (а.с. 17-34)

Згідно вимог пункту 54.1 статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (пп.14.1.175 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом .20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На час розгляду даної адміністративної справи відповідач борг не погасив.

Частиною другою статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, то суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею (тобто стороною субєктом владних повноважень) документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Отже, на переконання суду інші судові витрати не присуджуються і відносяться на рахунок субєкта владних повноважень. Такі обмеження у можливостях субєктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою. Такий вид судових витрат, як судовий збір, відповідачу поверненню не підлягає.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить переконливого висновку про те, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Державної податкової інспекції у Рахівському районі до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 9013,99 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1, адреса: п.і. 90640, с. Кваси, № 39, Рахівський район, Закарпатська область) податковий борг по єдиному податку в розмірі 9 013, 99 грн. (дев'ять тисяч тринадцять гривень, 99 коп.)

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_2