Справа № 522/9456/16-а
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9456/16-а
Провадження № 2а/522/566/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Скибінській Є. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до КП БТІ ОМР, Суворовської РДА, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання частково недійсною та скасування державної реєстрації свідоцтва на право спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до КП БТІ ОМР, Суворовської РДА, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання частково недійсною та скасування державної реєстрації свідоцтва на право спадщини за законом.

10 жовтня 2016 року представником ОСОБА_2до суду було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.ст. 99,100 КАС України.

Позивач до судового засідання не зявився, згідно наданої суду письмової заяви просив позов задовольнити та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідачі до судового засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати недійсним технічний паспорт, виготовлений КП БТІ та РОН на домоволодіння №50 по вулиці Денєвського в м. Одесі від 04 вересня 2007 року; визнати незаконною і недійсною державну реєстрацію, котру здійснило КП БТІ та РОН 06 листопада 2007 року, свідоцтва про право спадщини за законом ВКА №583969 в частині сараю-гаражу літ. «О», площею 21,2 кв. м і в частині земельної площі ділянки №50 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі, розміром 657 кв. м.; скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право спадщини за законом ВКА №583969 на імя ОСОБА_3 в частині сараю-гаражу за літ. «О» і в частині земельної ділянки №50 по вулиці Дунаєвського в м. Одесі .

Позивач зазначає, що підставою звернення до суду стало експертне дослідження виготовлене 02 грудня 2015 року судовим експертом ОСОБА_4 Між тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач знав про порушення свого права ще в 2010 році, що підтверджується копією постанови від 23.12.2010 року по справі №2-А-269/10р. та іншими матеріалами справи.

Тобто, ще в 2010 році позивач міг звернутися до відповідача з позовом, з метою захисту своїх порушених прав.

Дотримання строку для звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій та посиленню громадського контролю за владою зі сторони громадян. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Тому, на підставі вищенаведеного, а також у звязку з тим, що позивачем не зазначено жодної причини, яка б об'єктивно протягом тривалого часу перешкоджала подачі адміністративного позову в межах строку звернення до суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України як на момент виникнення правовідносин, так і на момент подання адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків направлено на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 до КП БТІ ОМР, Суворовської РДА, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання частково недійсною та скасування державної реєстрації свідоцтва на право спадщини за законом, підлягає залишенню без розгляду, як поданий після закінчення строків, установлених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до КП БТІ ОМР, Суворовської РДА, за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання частково недійсною та скасування державної реєстрації свідоцтва на право спадщини за законом - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. Ю. Бойчук