Справа № 813/4617/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року № 876/2897/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи Міністерство культури України, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів» про визнання протиправним та скасування рішення та визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 25.08.2015 року та ОСОБА_1 28.12.2015 року звернулися в суд з адміністративними позовами до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи Міністерство культури України, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄвроЛьвів», в якому просили визнати протиправною та скасувати реєстрацію Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску», зареєстрованою Інспекцією ДАБК у Львівській області 30.05.2014 року АВ №91( далі - Декларація від 30.05.2014 року) та визнати протиправними дії щодо реєстрації Декларації про початок будівельних робіт 30.11.2015 року ЛВ №99 ( далі - Декларація від 30.11.2015 року ) «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску» та скасувати її.

Позовні вимоги мотивують тим, що здійснення ТзОВ «ЄвроЛьвів» будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_1 може призвести до руйнування оточуючих будинків, які є пам'ятками архітектури місцевого значення, що мають визначену історичну, містобудівну і художню цінність, і, зокрема, до руйнації будинку по АДРЕСА_2 в якому знаходяться їх квартири.

Тому, вважає, що має бути четверта категорія складності будівництва, що вимагає дозволу відповідача на проведення будівельних робіт, а не реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт.

Крім того, земельна ділянка, на якій ведуться будівельні роботи ТзОВ «ЄвроЛьвів» відповідно до декларацій про початок будівельних робіт, є частиною історичного ареалу м.Львова, але всупереч закону погодження проекту будівництва не здійснено центральним органом виконавчої влади, яким є Міністерство культури України та дозвіл на проведення вказаних робіт Міністерством культури України не надавався.

На момент реєстрації Декларації від 30.11.2015 ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.08.2015 на земельну ділянку накладено арешт і заборонено будь-яке будівництво чи інше використання, пов»язане зі зведенням житлового будинку .

Проігноровано, також, регіональні правила забудови і пам'яткоохоронного законодавства, які діють у м.Львові.

Відтак, реєстрація відповідачем Декларації про початок будівельних робіт є незаконною і суперечить, зокрема, вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст. 6 Закону України «Про охорону археологічної спадщини».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року в задоволенні адміністративних позовів відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, допустив у рішенні невідповідність висновків суду обставинам справи (щодо існування порушених прав позивачів, що зумовлює існування права на судовий захист), порушив норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (порушення принципу верховенства права особи, процесуальних норм щодо обґрунтованості рішення суду та відображення у ньому оцінки всіх аргументів сторін, правил застосування правових позицій Верховного Суду України, необгрунтована критична оцінка обраного способу захисту позивачів), розгляд справи та ухвалення постанови здійснювався складом колегії суддів упереджено, в зв'язку з чим заявлявся відвід від розгляду цієї справи.

Апелянт вказує, що оскаржувані дії відповідача з реєстрації декларацій про початок будівельних робіт, які вчинені протиправно зумовили порушення прав та інтересів позивачів, як співвласників багатоквартирного будинку на прибудинковій території, якого за фактом реєстрації декларацій ТзОВ «Єврольвів» отримало право на виконання підготовчих та будівельних робіт.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечила вимоги апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, учасників судового розгляду,перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області 30.05.2014 за № АВ 91 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску». Замовник будівництва - ТзОВ «ЄвроЛьвів», категорія складності-111, кількість поверхів-6, містобудівні умови та обмеження видані 02.09.2013 без затвердження виконкомом міської ради.

30.11.2015 Департаментом (колишня Інспекція) Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області вказану вище Декларацію від 30.05.2015 визнано такою, що втратила чинність (наказ №2-Д від 30.11.2015, рішення №2 від 30.11.2015), але вдруге зареєстровано Декларацію про початок будівельних робіт від 30.11.2015 ЛВ №99 «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску». Замовник будівництва - ТзОВ «ЄвроЛьвів» категорія складності-111, кількість поверхів-5, містобудівні умови та обмеження видані 02.09.2013 без затвердження виконкомом міської ради.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстраціями декларацій ТзОВ «ЄвроЛьвів» про початок будівельних робіт жодним чином не порушуються суб'єктивні публічні права позивачів, оскільки відносини з приводу реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт виникають між замовником будівництва та органом державного архітектурно-будівельного контролю.

На погляд суду першої інстанції у зв'язку з втратою чинності Декларації від 30.05.2014 № АВ 91, остання не може порушувати права та інтереси будь-кого.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відносини щодо права на виконання будівельних робіт регулюються наступними нормами законодавства.

Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводять відповідні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об'єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про початок виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об'єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об'єкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Статтею 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, визначено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Згідно ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Процедура реєстрації декларацій та їх скасування, також, виписана в Порядку виконання будівельних робіт, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 (з наступними змінами), зокрема, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю, також, скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Виходячи з вимог ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реєстрація декларації без, зокрема, затвердженого проекту або будівельного паспорта, підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Необхідними умовами для розроблення проекту є вихідні дані, обов'язковою складовою частиною яких є містобудівні умови та обмеження.

Згідно ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі (п. 3).

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» (зі змінами та доповненнями) до уповноважених органів містобудування та архітектури належать:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури;

орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури;

структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури;

виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом "б" частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Згідно ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі будівництва, зокрема, належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

9) надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок;

10) проведення громадського обговорення містобудівної документації.

б) делеговані повноваження:

1) надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

3) здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

На виконання власних самоврядних функцій в галузі будівництва, згідно норми ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», якою визначено, що органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Львівською міською радою 19.10.2006 №219, розмежовано повноваження виконавчого комітету та Департаменту містобудування.

Відповідно до п. 16 розділу 11 до повноваження виконавчого комітету належить затвердження містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки і містобудівних обґрунтувань (п.16), а до повноважень Департаменту містобудування віднесено підготовку документів на розгляд виконавчого комітету про затвердження містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки і містобудівних обґрунтувань (п. 14 розділу Х1.)

Як видно з оскаржуваних Декларацій від 30.05.2014 та 30.11.2015 містобудівні умови та обмеження видані Департаментом містобудування Львівської міської ради, затверджені наказом Департаменту № 274 від 02.09.2013, але про їх затвердження виконкомом, як цього вимагає ухвала Львівської міської ради від 19.10.2006 № 219 в деклараціях інформація відсутня, що унеможливлювало реєстрацію обох Декларацій з цих підстав.

Представник відповідача апеляційному суду пояснив, що ДАБІ відомо про вказане рішення Львівської міської ради, проте вони його не виконують, а керуються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», як спеціальним Законом.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм Закону України «Про архітектурну діяльність» та «Про місцеве самоврядування в Україні», колегія суддів вважає, що Львівська міська рада керуючись самоврядними (власними ) повноваженнями вправі була розмежувати повноваження виконавчого комітету і Департаменту містобудування в галузі будівництва.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що коли б були дотримані вимоги п. 10 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» власних (самоврядних) повноважень виконкому про громадське обговорення містобудівних умов та обмежень будівництва по АДРЕСА_1, то уникнули б громадського обурення жильців оточуючих сусідніх будинків, що вилилось у створенні комісії з участю громадських активістів для вирішення цієї конфліктної ситуації.

Крім цього, необхідною умовою вірного визначення документу, що є підставою для початку будівельних робіт, являється віднесення об'єкту до тієї чи іншої категорії складності.

Відповідно до п.п. 5,6 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2011 року № 557, до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: розраховані на постійне перебування більш як 300 осіб та (або) періодичне перебування більше 500 осіб; становлять можливу небезпеку для більш як 10000 осіб, які перебувають поза об'єктом; у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 15000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж регіонального рівня; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення.

До V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які мають хоча б одну з таких ознак: згідно із Законом України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» є об'єктами підвищеної небезпеки; розраховані на постійне перебування більш як 400 осіб та (або) періодичне перебування понад 1000 осіб; становлять можливу небезпеку для більш як 50000 осіб, які перебувають поза об'єктом; у разі аварії або неможливості (недоцільності) подальшої експлуатації: можуть спричинити збитки в обсязі понад 150000 мінімальних розмірів заробітних плат; можуть призвести до припинення функціонування об'єктів транспорту, зв'язку, енергетики та інженерних мереж загальнодержавного значення; можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури» перелік пам'яток місцевого значення затверджується виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Межі історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова визначено рішенням Львівської міської ради № 1311 від 09.12.2005, куди входять, зокрема, вулиці: Нечуя-Левицького,Котляревського,Богуна.

Як видно з матеріалів справи і не заперечується відповідачем, земельна ділянка на АДРЕСА_1, знаходиться в історичному ареалі м. Львова, на землях історико-культурного призначення, на території зони «Б» охорони археологічного культурного шару міста, в оточенні пам'яток архітектури місцевого значення, в охоронних зонах пам'яток архітектури місцевого значення: будинок АДРЕСА_3, який межує з ділянкою АДРЕСА_1 включено до переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради народних депутатів «Про взяття від охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» від 17.07.1990 № 227, охоронний номер 1315; будинки АДРЕСА_4, які знаходяться на суміжних ділянках включено до переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради народних депутатів «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» від 17.07.1990 № 227, охоронний номер 1265 та 1266 відповідно; будинки АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6, які знаходяться в безпосередній близькості до АДРЕСА_1 включено до переліку пам'яток архітектури місцевого значення Львівської області згідно з рішенням виконкому Львівської міської ради народних депутатів «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню і містобудівельну цінність» від 28.01.1986 № 130, охоронний номер 608 та від 22.11.1988 р. № 393, охоронний номер 933 відповідно; будинки АДРЕСА_7 та І. Богуна належать до цінної забудови (згідно документації інституту «Укзахідпроектреставрація» - «Інвентаризація історичної забудови м. Львова»). Споруди цінної забудови визначаються як такі, що мають архітектурно - мистецьку вартість і утворюють цінне міське середовище. Будівлі підлягають реставрації та ремонту в незмінних габаритах із збереженням декору фасадів і сходових кліток.

Відповідно до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 № 318 збереження традиційного характеру середовища історичних ареалів, охорона і раціональне використання розташованих в їх межах нерухомих об'єктів культурної спадщини, збереження її містоформуючої ролі є пріоритетним (п. 7).

Опрацюванню проектної документації на будівництво, реконструкцію будівель і споруд у межах історичних ареалів повинно передувати розроблення історико-містобудівних обґрунтувань (п. 8).

Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури (п. 12).

Згідно п.п. 14,17 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить:

погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об'єктах культурної спадщини;

надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Як видно з наданих відповідей Міністерства культури України, відповідне погодження проекту будівництва та відповідний дозвіл на будівництво по АДРЕСА_1, останнім не надавалося.

З технічної довідки про інженерно-геологічні та гідроологічні умови на ділянці існуючого житлового будинку АДРЕСА_2 видно, що конструктивна міцність багатьох будинків в цьому районі, в т.ч. і АДРЕСА_2, знаходяться на межі, оскільки їх фундаменти стоять частково на насипних грунтах, про що свідчать деформації їх стін.

Крім цього, приписом відділу охорони культурної спадщини і культурних цінностей Львівської ОДА від 20.08.2015 заборонено здійснення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці, що використовується TOB «Єврольвів» за адресою мЛьвів, АДРЕСА_1, через загрозу знищення об'єктів історико-культурної спадщини.

З вищенаведених обставин чітко видно, що з підстав загрози знищення об'єктів історико-культурної спадщини місцевого значення містобудівний об'єкт на АДРЕСА_1 відноситься до IV категорії складності, а відтак TOB «Єврольвів» подало, а Департамент ДАБІ у Львівській області зареєстрував Декларацію від 30.05.2014 та Декларацію від 30.11.2015, у якій подана неправдива інформація щодо категорії складності об'єкта, про що було відомо як декларанту, так і Департаменту ДАБІ у Львівській області.

При цьому, колегія суддів повністю погоджується з апелянтом про підтвердження незаконної реєстрації Декларації від 30.05.2014 наступним визнанням її нечинною 30.11.2015 самим відповідачем, так як в ній були розбіжності в поверховості об'єкта: по проекту 5 поверхів , а по Декларації від 30.05.2014 року 6 поверхів.

Крім того, на момент реєстрації Декларації від 30.11.2015 на АДРЕСА_1, право користування земельною ділянкою TOB «Єврольвів» було обтяжено встановленими у законному порядку заборонами , про що було відомо і декларанту, і керівнику Департаменту ДАБІ у Львівській області, що можна вважати, також, підставою для відмови у реєстрації декларації на початок будівельних робіт з підстав відсутності володіння та користування земельною ділянкою по договору оренди земельної ділянки від 14.06.2010.

Так: ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.08.2015 у справі № 465/5799/15-к у порядку застосування запобіжних заходів накладено арешт на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 та заборонено на термін накладення арешту використання ТзОВ «Єврольвів» та іншим генпідрядним/підрядним організаціям земельної ділянки на АДРЕСА_1 для проведення будівельних робіт чи іншого використання, пов'язаного зі зведенням житлового будинку (підтверджена Апеляційним судом Львівської області 04.09.2015);

ухвалою Галицького районного суду м. Львові від 31.08.2015 у справі № 461/9372/15-а в порядку забезпечення позову заборонено здійснювати будь-які будівельні роботи з будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 (підтверджена Львівським апеляційним адміністративним судом 08.10.2015);

приписом Відділу охорони культурної спадщини і культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації від 20.08.2015 № 5/799 заборонено здійснення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці, що використовується ТзОВ «Єврольвів» за адресою АДРЕСА_1 через загрозу знищення об'єктів історико-культурної спадщини .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з апелянтом, що дії по реєстрації Декларації від 30.05.2014 та Декларації від 30.11.2015 є протиправними.

При цьому, вказані дії не тільки суперечать правовим нормам і встановленим заборонам, а й порушують права та інтереси позивачів.

Як видно з матеріалів справи позивачі є співвласниками квартир №№ 8,10 по АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об'єктів культурної спадщини, а, відтак рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо цих об'єктів можуть порушувати права, свободи чи інтереси будь-якої особи, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності порушень прав позивачів.

Крім того, земельна ділянка, на якій планується будівництво відноситься до прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 (а саме, дитячий майданчик) на підставі рішення виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих № 63 від 23.01.1953, підтверджується висновком землевпорядної комісії, експлікацією до нього та протоколом засідання постійної комісії природокористування, охорони довкілля та благоустрою від 21.07.2010 (лист від 30.07.2010 № 01-1487).

Вказані вище обставини не спростовані відповідачем, а відтак початок будівельних робіт на підставі реєстрацій обох Декларацій ТзОВ «Єврольвів» без відповідного висновку про геолого-гідрогеологічні умови та погоджень і дозволів, як для об'єктів культурної спадщини, з помилковим визначенням категорії складності об'єкта будівництва, без врахування обтяжень і заборон на володіння і користування земельною ділянкою, належно виданих містобудівних обмежень та умов, можуть завдати непоправної шкоди, зокрема, призвести до руйнування будинку цінної забудови, у якому розташовані квартири позивачів, а також будинків, які оточують місце забудови і є пам'ятками архітектури з охоронними свідоцтвами.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.06.2014 р. у справі № К/800/43947/13 частково підтримана вказана вище позиція апеляційного суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог з наведених вище мотивів.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2016 року у справі №813/4617/15 скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо реєстрації Декларації про початок будівельних робіт 30.11.2015 року ЛВ №99 «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску» та скасувати її.

Визнати протиправними дії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області щодо реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим магазином на АДРЕСА_1 зі знесенням торгівельного кіоску», зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Львівській області 30.05.2014 року АВ №91 та скасувати її.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М.Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 22.11.2016 року.