Справа № 22-а-15204/11
Суддя: Солодков А. А.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: соціальні виплати Доповідач: Солодков А.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Солодкова А.А.

суддів - Тичковій О.Ю., Піддубного Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Харківської області справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Він зазначив, що має правовий статус дитини війни. Відповідач не здійснює йому доплати, передбачені Законом України від 18 листопада 2004 року № 2195-1V «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон № 2195-IV), у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на вказані обставини, просив зобовязати управління Пенсійного фонду України (далі - управління ПФУ) у Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком та провести відповідні нарахування і виплати на її користь з розміру встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період починаючи з 01 січня 2006 року по теперішній час.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2010 року позов задоволено частково. На управління ПФУ у Комінтернівському районі м. Харкова покладено обовязок провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року і з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року, з урахуванням фактично виплачених за цей період сум.

В апеляційній скарзі управління ПФУ у Комінтернівському районі м. Харкова просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в позові. При цьому посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу просить розглянути за відсутності свого представника.

Позивач рішення суду не оскаржив, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

На підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження через неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді, зясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) особам, які мають правовий статус дитини війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач відповідно до вимог ст. 1 Закону, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, набув статусу «дитина війни».

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази у їх сукупності, встановив фактичні обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами і закон, що їх регулює.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Вказаний висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Враховуючи той факт, що з вказаним позовом позивач звернувся до суду за правилами цивільного судочинства та він розглянутий судом першої інстанції в порядку цивільного судочинства на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI, судова колегія не застосовує до виниклих між сторонами правовідносин ст. 99, 100 КАС України щодо строку звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Оскільки рішення у справі ухвалено судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, то воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 197, п. 1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: