Справа № 526/2286/16-а
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2286/16-а
Провадження № 2-а/526/26/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лисак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі щодо відмови в перерахунку пенсії, скасування рішення, зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплату без обмежень різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Гадяцькому районі про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі щодо відмови в перерахунку пенсії, скасування рішення, зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплату без обмежень різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, вказуючи, що 5 вересня 2005 року йому, як працівнику органів прокуратури України, призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" при загальному стажі роботи 27 років 2 місяці 5 днів, в тому числі 21 рік 5 місяців 3 дні на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років. Пенсія обчислена в розмірі 90% від суми місячного заробітку, одержуваного перед місяцем звернення за призначенням пенсії. В зв'язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищені посадові оклади працівників прокуратури. Згідно довідки прокуратури Полтавської області № 18-509/вих. 16 від 8 вересня 2016 року його чинна заробітна плата на 1 грудня 2015 року складає 14188,54 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою для здійснення перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, проте листом від 27.10.2016 року за № 5581/03-10 йому повідомлено, що рішенням управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі від 13.10.2016 року № 192 йому відмовлено в перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, мотивуючи тим, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про прокуратору». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Вважає дії управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі по прийняттю рішення про відмову в перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати і в виплаті різниці в пенсії за минулий час, неправомірними та просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі провести перерахунок його раніше призначеної пенсії в зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.501 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми місячного заробітку та скасувати рішення пенсійного фонду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що він є пенсіонером прокуратури. В грудні 2015 року в органах прокуратури пройшло підвищення заробітної плати, відповідно він отримав право на підвищення пенсії, в зв'язку з чим звернувся до управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі з заявою про перерахунок пенсії, однак йому було відмовлено, тому звернувся до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 показала суду, що ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії, так як на даний час, після внесення змін до пенсійного законодавства, не передбачено перерахунок пенсій та не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, тому підстав для проведення перерахунку пенсії немає.

Суд встановив, що з 5 вересня 2005 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 501 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати.

Загальний стаж роботи позивача становив 27 років 2 місяці 5 днів, в тому числі на прокурорських посадах 21 рік 5 місяців 3 дні.

11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Гадяцькому районі з заявою про перерахунок пенсії на підставі статті 501 Закону України "Про прокуратуру" з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 9 грудня 2015 року "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та надав довідку, з якої вбачається, що заробітна плата працівникам прокуратури була підвищена.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі від 13 жовтня 2016 року № 192 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про прокуратору». У зв'язку з викладеним, з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Згідно довідки прокуратури Полтавської області від 8 вересня 2016 року №18-509/вих. 16 заробітна плата прокурора Октябрьського району станом на 1 грудня 2015 року становить 14188,54 грн.

Дослідивши докази по справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» підвищено на 25% посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 501 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

Відповідно до частини першої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною другою цієї норми (в редакції, чинній на час призначення пенсії) передбачено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Також, положеннями цієї правової норми було передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Починаючи з 01 січня 2015 року вказану норму викладено у новій редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» якого норми Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII, які регулювали, зокрема, питання перерахунку пенсії, втратили чинність.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури, станом на час спірних правовідносин, регулюється правилами статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, згідно частин 13, 20 якої, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

У зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» був виключений, а 5 змінений.

Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

Отже, на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України не виконано покладеного на нього обов'язку щодо визначення порядку перерахунку пенсії.

Водночас, враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 8 вересня 2016 року № 18-509/вих. 16, і що при такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27.05.2013 року по справі «Суханов та Ільченко проти України» першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в «інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Більш того, Європейський Суд вказав, що Кабінет Міністрів України мав визначити розмір надбавки до пенсії, однак, жодного рішення з цього приводу прийнято не було. Таким чином, у даному випадку відмова держави здійснити певні дії становила втручання в права заявників, передбачені ст.1 Першого протоколу, так як заявники мали «законне сподівання» на перерахунок пенсії.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (надалі - Закон № 213-VІІ), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України: "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", «Про статус народного депутата України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, звуження та обмеження змісту й обсягу конституційних прав шляхом прийняття нових Законів або внесення змін до чинних Законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Більш того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» скасовано норми, зокрема ЗУ «Про прокуратуру» саме щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, а не перераховується вже призначена раніше пенсія.

Згідно з частиною дванадцятою ст. 501 ЗУ «Про прокуратуру», у зазначеній вище редакції, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

А відповідно до частини сімнадцятої цього ж закону у цій же редакції, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Крім того, як вбачається з п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі №1-15/2002 за конституційними поданнями 55 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 58, 60 Закону України «Про Державний бюджет України на 2001 рік» та Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пунктів 2, 3,4, 5, 8, 9 частини першої статті 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2001 рік» і підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, Конституційним Судом України у мотивувальній частині Рішення у справі за конституційними поданнями Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень частини шостої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини сьомої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 зазначено, що "служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов'язані з постійним ризиком для життя і здоров'я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п'ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов'язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей". Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Конституційним Судом України зазначено, що багато таких "пільг", встановлених Законами України "Про міліцію", «Про прокуратуру" тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, постанові від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, від 06 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15.

Згідно з ч. 1 ст. 2442 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача має здійснюватись відповідачем за чинною на час призначення йому пенсії редакцією Закону «Про прокуратуру», а не на час виникнення обставин для її перерахунку.

Виходячи зі змісту ч.2 ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

В запереченні проти позову УПФ мотивує обґрунтованість своєї відмови у перерахунку позивачу пенсії у зв'язку із скасуванням з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" та вказує, що п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до «Про прокуратуру», а на час звернення позивача до управління відповідний нормативно - правовий акт не було прийнято.

Суд не погоджується з даними доводами, так як з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015р., тобто після 01.06.2015р.

Отже, відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Розглядаючи позов в частині перерахунку пенсії без обмежень її максимального розміру та здійснення відповідних виплат з 1 січня 2016 року суд приходить до висновку, що позов у цій частині теж підлягає задоволенню.

У зв'язку з тим, що підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до наданої позивачем довідки від 8 вересня 2016 року №18-509/вих. 16, відбулось в грудні 2015 року, тому перерахунок пенсії має здійснюватись починаючи з 01 січня 2016 року без обмежень її максимального розміру, виходячи з наступного.

Так, за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії ОСОБА_1 граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 501 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, суд вважає, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача, так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 11.10.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та ч. 18 ст. 501 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивача права на пенсію, згідно з якою якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Тому розглядаючи позов в межах позовних вимог, суд вважає, що перерахунок пенсії має бути здійснено з 1 січня 2016 року.

Керуючись ст.22, 58 Конституції України, ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 8-11, ч.4 ст.70 ,71, 86, 94, 159, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі щодо відмови в перерахунку пенсії, скасування рішення, зобов'язати здійснити перерахунок пенсії та виплату без обмежень різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла на час призначення пенсії) у розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-509/вих. 16 від 8 вересня 2016 року.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі № 192 від 13 жовтня 2016 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на час призначення пенсії) у розмірі 90% середньомісячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області №18-509/вих. 16 від 8 вересня 2016 року з 1 січня 2016 року.

Стягти з управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча Л. В. Максименко