Справа № 810/2881/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року 810/2881/16

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т АН О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обухівського відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з вимогами:

- визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення-рішення № від 17.08.2016 та № від 17.08.2016;

- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 17.08.2016;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.08.2016.

У обґрунтування своєї правової позиції вказує, що податковим органом проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, військового збору та дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, за результати складено акт №1218/17-03/НОМЕР_1 від 13.06.2016 (далі-Акт перевірки).

На підставі висновків даного Акту відповідачем винесено оскаржувані рішення.

Вказує, що позивач не погоджується з висновками Акту перевірки та вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання та прийняв рішення, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених законами України.

У судових засіданнях представник позивача підтвердив обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Направив на адресу суду письмові заперечення на адміністративний позов в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

27.10.2016 у судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками до Обухівського відділення Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, військового збору та дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015. За результати складено акт перевірки в якому були зафіксовані виявлені порушення:

- п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за підсумками річного декларування в загальній сумі 294514,56 грн. в.т.ч. по періодах 2013 рік - 15771,11 грн., 2014 р. - 6176,62 грн., 2015 р. - 272566,83 грн.

- п.177.10 ст.177 ПК України, в частині не ведення Книги обліку доходів та витрат;

- ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VІ, що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування самозайнятої особи з доходу отриманого від здійснення господарської діяльності за 2013 - 2015 р. в загальній сумі 120002,74 грн.;

- пп.164.2.1, п.164.2 ст.162, п.п.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 та п.16.1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України у результаті чого винесено суму податкових зобов'язань з військового збору за 2015 рік на загальну суму 20766,21 грн.

На підставі висновків даного Акту відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 17.08.2016, якими позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 25 957,76 грн., у тому числі: за основним платежем (податок з доходів фізичних осіб) 20766,21 грн. та за штрафними санкціями 5 191,55 грн. та суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 368 653,20 гри., у тому числі: за основним платежем (податок з доходів фізичних осіб) 294 514,56 грн., та за штрафними санкціями 74138,64 грн. також податковим органом сформовано та направлено позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 17.08.2016 в сумі 120002,74 грн., а також прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.08.2016 на суму 60001,38 грн.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до наказу Міністерства Фінансів України «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами» від 20.08.2015 №727 (далі - Порядок) акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок податкового органу про заниження валового доходу та про завищення валових витрат є необґрунтованим, оскільки з Акту перевірки №1218/17-03/НОМЕР_1 від 13.06.2016 р. неможливо встановити, яким чином податковий орган вирахував суми розбіжностей та на підставі яких даних зробили розрахунки, оскільки такі розрахунки в Акті відсутні, як і посилання на конкретні документи при дослідженні яких податковий орган дійшов вищевказаних висновків.

Судом встановлено, що позивачем до початку проведення перевірки були надані документи бухгалтерського та податкового обліку за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, якими підтверджені валові витрати за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Таким чином, позивачем податковому органу були надані в повному обсязі належним чином оформленні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій та відображення їх в податковому та бухгалтерському обліку позивача в перевіряємому періоді. Крім того, позивачем здійснено розрахунок доходу у відповідності до положень ст. 177 ПК України.

Судом встановлено, що позивачем включені до податкового кредиту суми податку, що підтверджені: видатковим накладними, податковими накладними, банківськими виписками, реєстром податкових накладних.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України).

Витрати у розумінні ПК України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). При цьому, згідно з підпунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.177.10 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, установлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.3. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Судом встановлено, що позивачем включені до податкового кредиту суми податку, що підтверджені: податковими накладними та видатковими накладними.

Як вбачається із змісту п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Отримані підприємцем податкові накладні виписані платниками цього податку та містять всі необхідні реквізити передбачені п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, належними чином відображені платником податків у реєстрі отриманих податкових накладних, який відповідає даним додатку 5 до податкових декларації з податку на додану вартість за перевіряємі період, а тому висновок відповідача про завищення підприємцем податкового кредиту на загальну суму 4442,00 грн. є безпідставним.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи виконавчої влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки контролюючого органу щодо донарахування позивачем податоку на доходи фізичних осіб за підсумками річного декларування в загальній сумі 294514,56 грн., не ведення Книги обліку доходів та витрат, заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування самозайнятої особи з доходу отриманого від здійснення господарської діяльності за 2013 - 2015 р. в загальній сумі 120002,74 грн. та нарахування суму податкових зобов'язань з військового збору за 2015 рік на загальну суму 20766,21 грн.- є безпідставними, а оскаржені податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій такими, такі що підлягають скасуванню.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 5746,15 грн. згідно квитанції від 08.09.2016.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 5746,15 грн. підлягають стягненню з Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до положень статті 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 128, 158-163, 167, 2442 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2016 Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

3. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.08.2016 Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

4. Визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 17.08.2016.

5. Визнати протиправним і скасувати податкове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.08.2016 Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

6. Стягнути судовий збір у розмірі 5746 (п'ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 15 коп. на користь позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Обухівського відділення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.