Справа № 803/93/16
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р. № 876/7313/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС України на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2 та картки відмови у митному оформленні від 18.01.2016 року № 205070000/2016/00006.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при митному оформленні товару ("мандарини свіжі", "ківі свіжі", "помідори свіжі", "хурма свіжа"), які ввозилися на територію України відповідно до контракту від 18.09.2015 року № 2, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та компанією "BURY Trade Sp.z о.о.", він самостійно визначив митну вартість товару за основним методом - ціною договору (контракту) та заявив цей показник у електронній митній декларації від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001278, до якої були додані належні і достатні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів згідно з переліком, визначеним МК України, однак митний орган безпідставно не погодився із заявленою ним митною вартістю товару, визначеною за ціною договору (контракту), та незаконно прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням резервного методу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 року адміністративний позов задоволено повністю, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено заявлену митну вартість товарів.

Не погоджуючись з таким рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. Вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно з'ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а тому просить її скасувати та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково вважає, що витрати на перевезення, здійснені відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 15.01.2016 №3, підтверджується довідкою про вартість перевезення вантажу від 18.01.2016, розрахунком транспортних витрат №18-01/2016 від 18.01.2016, а також актом №0У-0000233 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунком-фактурою №СФ-0000233 від 08.12.2015, оскільки митним органом було з'ясовано, що сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Окрім зазначеного, в поданих до митного оформлення документах встановлено розбіжності в термінах оплати, яка не була досліджена судом першої інстанції. Також є розбіжність загальної вартості відповідно до експортної декларації країни-відправника. На підставі встановленого вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті у повній відповідності до приписів чинного законодавства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що митним органом протиправно не застосовано перший метод визначення ціни товару, що ввозився ФОП ОСОБА_2, оскільки останній надав усі належні документи для цього.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що18.09.2015 року позивачем в електронному вигляді було подано митну декларацію № 205070000/2016/001278 для митного оформлення товарів: "мандарини свіжі" - 15260 кг (торговельна марка - AMC, BLAUPUNKT), "ківі свіжі" - 900 кг (торговельна марка - SEPO), "помідори свіжі" - 1872 кг (торговельна марка - VICASOL), "хурма свіжа" - 740 кг (торговельна марка - DOLCE DUR), "перець солодкий свіжий" - 550 кг (торговельна марка - DELICIAS).

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації позивачем додано: контракт від 18.09.2015 року № 2, рахунок-фактура експортна від 15.01.2016 року №/00023/2016/MG, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 17.01.2016 року № 059888, сертифікат походження товару від 15.01.2016 року № A 0017199, сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 15.01.2016 року № КО.8231.3.23.2016.9, копія митної декларації країни відправлення від 17.01.2016 року № 16PL302010Е0004830, а також інші документи, зазначені в графі 44 вантажно-митної декларації.

При цьому, як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001278 товар було задекларовано за 1 методом, тобто за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

У зв'язку з тим, що подані документи не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу та містили розбіжності, посадовою особою митниці направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої вартості, а саме: прайс-лист від виробника товару; пакувальний лист; фактури на закупівлю товару у виробника; висновків про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом у свою чергу на митницю було додатково подано: експертний висновок № В-75 від 18.01.2016 року; калькуляцію транспортних витрат від 18.01.2016 року; курси валют національного банку при оформленні експортної декларації від 01.01.2016 року; ринкові курси валют при виставлені фактури на день її оформлення від 14.01.2016 року; прас-лист від 15.01.2016 року; фактура на закупівлю товару № FX/00023/2016/MG від 15.01.2016 року.

18.01.2016 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2016/00006. Як зазначено у вказаній картці відмови, м/п "Луцьк" повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: у зв'язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2.

У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2.

Згідно із графами 30 рішення про коригування митної вартості товару від 18.01.2016 року № 205070000/2016/000004/2 митним органом було визначено митну вартість товарів: "мандарини свіжі", вагою 15260 кг за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); "ківі свіжі", вагою 900 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 0,75 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом); "помідори свіжі", вагою 1872 кг за ціною 1,49 дол. США за 1 кг (замість 1,00 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом), "хурма свіжа", вагою 740 кг за ціною 1,75 дол. США за 1 кг (замість 1,50 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності, а саме: відповідно до довідки про транспортні витрати від 18.01.2016 року податкове навантаження до кордону становить 38,88 грн./км, а після перетину кордону - 66,67 грн./км; відповідно до контракту від 18.09.2015 року № 2 оплата за товар здійснюється протягом 90 банківських днів від дати митного оформлення, а у фактурі від 18.09.2015 року №/00023/2016/MG зазначено 14 днів; загальна вартість відповідно до експортної декларації країни-відправника становить 62233 злотих, а згідно із фактурою - 64021,99 злотих.

Декларанту запропоновано надати додаткові документи: прайс-лист виробника товару; фактуру на закупівлю товару у виробника; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;.

З метою пропуску товару через митний кордон ФОП ОСОБА_2 подано нову митну декларацію від 18.01.2016 року № 205070000/2016/001367. Митне оформлення проведено за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частинами 2,3 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 1,3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 9 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товарів: "мандарини свіжі", "ківі свіжі", "помідори свіжі", "хурма свіжа", імпортованих на підставі контракту від 18.09.2015 року № 2 між компанією "BURY Trade Sp.z о.о." та ФОП ОСОБА_2, за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Частина четверта статті 54 МК України передбачає обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Однак, витребовуючи додаткові документи, відповідач не зазначив які саме недоліки містять подані декларантом документи, які саме обставини ці додаткові документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару.

Відтак, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митним органом необхідності їх подання для усунення певних спірних відомостей щодо митної вартості не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару.

Позивачем були надані документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: прайс-лист компанії-постачальника "BURY Trade" Sp.z o.o. (Польща) на товар від 15.01.2016 року; рахунок-фактура експортна від 15.01.2016 року № FX/00023/2016/MG; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 17.01.2016 року № 059888; сертифікат про походження товару від 15.01.2016 року № A 0017199; сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 15.01.2016 року № КО.8231.3.23.2016.9; копія митної декларації країни відправлення від 17.01.2016 року № 16PL302010E0004830.

Із зазначених документів слідує, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товарів: "мандарини свіжі", вагою 15260 кг (0,75 дол. США за 1 кг), "ківі свіжі", вагою 900 кг (0,75 дол. США за 1 кг), "помідори свіжі", вагою 1872 кг (1,00 дол. США за 1 кг), "хурма свіжа", вагою 740 кг (1,50 дол. США за 1 кг) повністю підтверджується, а зазначені документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

На вимогу митного органу позивачем також було надано експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-75 від 18.01.2016 року, яким ще раз підтверджено, що вартість, зазначена у фактурі від 15.01.2016 року № FX/00023/2016/MG та комерційній пропозиції (прайс-листі) фірми "BURY Trade" Sp.z о.о. (Польща) від 15.01.2016 року, відповідає рівню цін, який існує на ринку по продажу фруктів.

Окрім того декларантом були надані документи, що підтверджують факт використання транспортних послуг та понесені витрати на них, а саме: договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2016 року, укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2; довідку про транспортні витрати від 18.01.2016 року, заявку-договір на автоперевезення № 3 від 15.01.2016 року.

Зважаючи на наведене вище, необхідно погодитись з висновком суду, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

Беручи до уваги наведені нормативно-правові акти та встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів вважає, що ФОП ОСОБА_2 при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Також наведеними положеннями митного законодавства визначено, що застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом відповідно до положень статей 59, 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи відповідача про те, що консультації проводились у вигляді надіслання декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, суд вважає необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у ч.3 ст. 53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених ч.4 ст. 57 МК України.

Стосовно розбіжностей щодо транспортних витрат, то необхідно вказати, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (перевізник) укладено договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 року, за яким позивачем було замовлено у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 послуги з перевезення вантажу (овочі, фрукти на палетах) за маршрутом "(Польща) Люблін - (Україна) Луцьк" автомобілем НОМЕР_1/АС1329ХХ. Витрати на перевезення, здійснені відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 15.01.2016 року № 3, підтверджуються довідкою про вартість перевезення вантажу від 18.01.2016 року, розрахунком транспортних витрат № 18-01/2016 від 18.01.2016 року, а також актом № ОУ-0000233 здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахуноком-фактурою № СФ-0000233 від 08.12.2015 року із зазначенням вартості такого перевезення, які надані фізичної особою-підприємцем ОСОБА_3 З наведеного слідує, що позивач до податкових навантажень на перевезення ОСОБА_3 відношення не має, а тому вони не впливають на митну вартість товару.

Відносно ненадання декларантом прайс-листа та фактури на закупівлю товару у виробника, то необхідно вказати, що у позивача були господарські відносини з продавцем задекларованого товару, а не з його виробником, а тому декларант надав всі наявні в нього документи, які підтверджують закупівельну вартість придбаного товару в продавця.

Також не заслуговують на увагу претензії митниці щодо загальної вартості товару, яка згідно експортної декларації становить 62233 злотих, а згідно факткри №FX/00023/2016/MG від 15.01.2016 року - 64021,99 злотих, оскільки вартість товару, замовлення і розрахунок проводився в доларах США, що передбачено контрактом № 2 від 18.09.2015 року, укладеним між компанією "BURY Trade Sp.z о.о." (Польща) та позивачем. Дані розбіжності виникли через коливання курсу валют, відомості про які були надані митниці.

Одночасно необхідно звернути увагу на те, що митна вартість відповідачем була відкоригована лише щодо товару: "мандарини свіжі", "ківі свіжі", "помідори свіжі", "хурма свіжа", який був задекларований за 1 методом, тобто за ціною контракту, в той час як щодо іншого товару - "перець солодкий свіжий", задекларованого також за 1 методом, тобто за ціною контракту, який оформлявся за однією МД та перевозився одним і тим же транспортним засобом, митним органом зауважень щодо митної вартості не було висунуто.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовано обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 09.02.2016 року у справі № 803/93/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текс виготовлено 17.11.2016р.