Справа № 826/10386/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 листопада 2016 року № 826/10386/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації за участю третьої особи - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1) з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі - відповідач або Управління)за участю третьої особи - Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи , в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо складання та видачі Управлінням офіційного документу від 24.05.2016 № 36-1274 замість видачі позивачу посвідчення «інвалід війни»;

- зобов'язати відповідача видати позивачу посвідчення «інвалід війни».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у періоди з серпня по листопад 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі виробничого підприємства «Київенергоремонт» ВЕО «Київенерго» Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР, та відповідно був залучений до формування цивільної оборони, яке було створено при зазначеному підприємстві. В установленому законом порядку позивач звернувся за наданням статусу інваліда війни та отриманням відповідного посвідечння, однак вказане звернення Управлінням безпідставно було залишене без задоволення.

В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та жодних додаткових документів і заперечень проти позову до суду не подав.

Третя особа явку свого представника у судове засідання також е забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та подала до канцелярії суду лист від 06.09.2016 № 01.1-23/1581, де підтримала заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття відповідача і третьої особи в судове засідання, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами та третьою особою документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.06.1998 та вкладки до нього № 134307, ОСОБА_1 отримав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), а згідно довідки Київської міської спеціалізованої радіологічної медико-соціальної експертної комісії серії КИЕ-1 № 028106 від 02.04.1998 йому встановлена II група інвалідності у зв'язку із захворюванням, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

10.05.2016 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу посвідчення інваліда війни. В обґрунтування заяви позивачем була додана інформаційна довідка Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.05.2016 № 01.1-14/772 про участь у формуваннях цивільної оборони.

Своїм листом від 24.05.2016 № 36-1274 Управління відмовило позивачу у наданні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення з наступних підстав: надані документи не підтверджують факт залучення ОСОБА_1 та виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони. Зокрема, довідка про участь особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не містить інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони та усіх відомостей про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. А тому не може бути підставою для встановлення факту участі заявника у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (в чинній редакції) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, обов'язковими умовами, за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є наявність у особи інвалідності, наявність доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про Цивільну оборону України» від 03.02.1993 N 2974-XII (втратив чинність 01.07.2013) силами цивільної оборони є її війська, спеціалізовані та невоєнізовані формування.

Відповідно до ст.ст 11 і 12 цього Закону невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і зв'язку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Для проведення евакуаційних заходів в умовах надзвичайних ситуацій на базі місцевих державних адміністрацій створюються евакуаційні комісії.

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976 № 1111, та Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06.06.1975 № 90, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при ліквідації аварій, катастроф, стихійних сил, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Виконання завдань виробничого характеру на них не покладалось.

Також, крім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь інші формування, які створювались в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з п. 7 і 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, посвідчення інваліда війни видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності.

Як свідчать наявні матеріали справи, на момент аварії на Чорнобильській АЕС позивач, перебуваючи на посаді слюсаря з ремонту обладнання реактивних турбін цеху на атомних електростанціях підрозділу виробничого підприємства «Київенергоремонт» Міністерства енергетики та електрифікації на Чорнобильській АЕС, впродовж періодів з 17.08.1986 по 31.08.1986, з 16.09.1986 по 30.09.1986, 0з 16.10.1986 по 31.10.1986 та з 18.11.1986 по 30.11.1986 виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Прип'ять (Чорнобильська АЕС, ІІІ зона), що підтверджується копіями таких документів: довідки № 12 від 14.10.1992, виданої за місцем роботи позивача (виробничого підприємства «Київенергоремонт»), про виплату останньому згідно відомостей заробітної плати за роботу у населених пунктах зони відчуження (м. Прип'ять, Чорнобильська АЕС, ІІІ зона); наказу Першого заступника Міністра енергетики та електрифікації СРСР від 28.04.1896 № 1790-2с «Про залучення персоналу організацій МЕ СРСР до виконання робіт з ліквідації наслідків аварійної ситуації на Чорнобильській АЕС» (зокрема, в тексті цього наказу згадується про наявні на організаціях Міністерства формування Цивільної оборони, в тому числі на Чорнобильській АЕС, начальник Цивільної оборони Брюханов); довідки виробничого підприємства «Київенергоремонт» Виробничо-енергетичного об'єднання «Київенерго» Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР про середній заробіток позивача за місяці серпень-листопад 1986 року, виданої для нарахування пенсії; довідки ВАТ «Київенергоремонт» від 04.01.1996 № 14 про те, що позивач у період з 17.08.1986 по 30.11.1986 був зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 № 1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06.06.1986 № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173; аварійного маршрутного листа № 10-1580, де зазначено про участь позивача у ліквідації наслідків аварії з серпня по вересень 1986 року в якості «слюсаря КЭР ТЦ ЧАЭС»; довідки Чорнобильської АСЕ від 20.10.1987 № 18/3-3084 про отриману позивачем дозу зовнішнього опромінення; наказу Чорнобильської АЕС від 19.04.1985 № 2-с «Про керівний склад, служби та формування цивільної оброни», де зазначено про створення формувань Цивільної оборони у кількості 600 чоловік від підрозділів у відповідності з табелем (в тому числі команд з відновлення реакторного, турбінного та електротехнічного обладнання, ТПК); наказу виробничого підприємства «Київенергоремонт» від 25.07.1896 № 234 про організацію ремонтних робіт на Чорнобильській АЕС за вахтовим методом з доданим до нього рафіком робіт на період з 08.07.1986 по 30.09.1986; посвідчення про відрядження ОСОБА_1 до Чорнобильської АЕС від 13.08.1986; розрахункових відомостей про заробітну плату ОСОБА_1; форми № 2А - радіаційний контроль персоналу; табелів участі на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за місяці серпень, вересень, жовтень і листопад 1986 року; персональної картки позивача (табельний номер 0916).

В листі від 02.11.2016 № 1-11/16, наданому у відповідь на судовий запит від 11.10.2016 № 82/10386/16, приватне акціонерне товариство «Київенергоремонт» підтвердило факти створення на виробничому підприємстві «Київенергоремонт» ВЕО «Київенерго» підрозділу Цивільної оборони та участі ОСОБА_1 у роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Крім того, як зазначив у своїй інформаційній довідці від 06.05.2016 № 01.1-14/772 Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, у відповідності до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборони СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 року № 02, від 04.05.1986 року № 16, від 19.05.1986 року № 52 та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Тобто, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та наявні у справі матеріали суд приходить до висновку, що позивач приймав участь у виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони, та отримав інвалідність, яка пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що є обов'язковою передумовою для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі йому відповідного посвідчення. У зв'язку з цим відмову відповідача у видачі позивачу посвідчення інваліда війни з підстав, наведених у листі від 24.05.2016 № 36-1274, суд розцінює як протиправну.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у видачі ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення інваліда війни.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов