Справа № 566/1580/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" листопада 2016 р. м. Київ К/800/4545/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Млинівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними, зобов`язання включити період роботи з 01.02.1989р. по 01.10.2013р. на посаді тренера-викладача районної дитячо-юнацької спортивної школи Млинівської районної ради Рівненської області до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та зобов`язання призначити пенсію за вислугу років з дня звернення до відповідача з відповідною заявою.
Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 08.11.2013р. позов задоволено.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.
З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію працівників освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
В ході розгляду справи судами встановлено, що з 01.09.1987р. по 30.08.1988р. позивач працювала вчителем фізкультури середньої школи №7 військової частини Польова пошта 52782. З 01.02.1989р. по 01.10.2013р. тренером-викладачем з легкої атлетики Млинівської дитячо-юнацької спортивної школи (перейменована в районну дитячо-юнацьку спортивну школу Млинівської районної ради Рівненської області).
02.10.2013р. позивач звернулась до УПФУ в Млинівському районі Рівненської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 13).
Листом УПФУ в Млинівському районі Рівненської області від 10.10.2013р. позивача повідомлено, що посада тренера-викладача не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909, період роботи на цій посаді з 01.02.1989р. по 25.07.2013р. не зараховується до спеціального стажу, а тому підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні (а.с. 5-6).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність посади тренера-викладача дитячо-юнацької спортивної школи у Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993р. №909, не є підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду роботи позивача на цій посаді до спеціального стажу, оскільки не назва посади, а трудова функція визначає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про позашкільну освіту».
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що посада тренера-викладача не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача на цій посаді з 01.02.1989р. по 01.10.2013р. не зараховується до спеціального стажу, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Так, відповідно до статті 39 Закону України «Про освіту» до позашкільних навчальних закладів належать, серед іншого, дитячо-юнацькі спортивні школи.
Згідно статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000р. затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, відповідно до якого до посад педагогічних працівників належать, зокрема, викладачі всіх спеціальностей.
За таких обставин, враховуючи, що позивач в спірний період працювала на посаді педагогічного працівника позашкільного навчального закладу, має необхідний педагогічний стаж, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яке скасовано помилково.
Керуючись статтями 210, 220, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013р. у даній справі скасувати, а постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 08.11.2013р. залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець