Справа № 802/1441/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 листопада 2016 р. Справа № 802/1441/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

22.09.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 197441,11 грн., зокрема з податку на доходи з фізичних осіб в сумі 180441,11 грн. та фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн., який в добровільному порядку відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим дана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте на адресу суду надійшла заява за вх. № 25067 від 15.11.2016 року, в якій позивач просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення повістки як за адресою, що вказана у позовній заяві так і за адресою, відомості про яку надані адресно - довідковим підрозділом ГУДМС у Вінницькій області. Проте до суду повертались поштові відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку із зазначенням причин повернення - "за закінченням терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - обов'язковою не визнавалась, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд доходить переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Встановлено, що станом на день звернення до суду ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в загальній сумі 197441,11 грн.

Вказана заборгованість виникла в результаті несплати суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб згідно податкового повідомлення-рішення № від 27.04.2016 року, що винесене на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих як додаткове благо № 216/1701 від 14.03.2016 року на загальну суму 147511,66 грн., зокрема за основним платежем - 118009,33 грн. та штрафні (фінансові) санкції 29502,33 грн. (а.с. 11).

Крім того, Вінницькою ОДПІ на підставі акту фактичної перевірки від 19.02.2016 року № 5/21 до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції за порушення вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року в загальній сумі 17000,00 грн. (а.с. 17).

Водночас, за несплату узгодженого грошового зобов'язання контролюючим органом відповідачу також нараховано пеню в загальному розмірі 32929,45 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що загальна сума податкової заборгованості виникла у відповідача як у фізичної особи (з податку на доходи фізичних осіб), так і фізичної особи - підприємця (фінансові санкції за порушення вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року).

Проте процесуальним Законом поняття учасника процесу як "фізична особа" та "фізична особа-підприємець" не розмежовані. Відтак, відповідно до ст. 50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Також відповідно до вказаної статті громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень в інших випадках, встановлених законом.

Водночас, Податковим кодексом України визначено порядок звернення контролюючого органу до суду із позовом про стягнення заборгованості, зокрема п. 87.11 ст. 87 ПК України передбачає, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. А згідно із законом, фізична особа чи фізична особа-підприємець може відповідати за адміністративним позовом за виконання будь-яких взятих на себе зобов'язань, у тому числі податкових, усім своїм майном, включаючи грошові кошти.

Факт та розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.10) та обліковою карткою платника (а.с.32).

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Частиною 2 п. 57.3 ПК України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 цього Кодексу у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Як встановлено судом, податковим органом вживались заходи щодо погашення платником податкового боргу шляхом направлення рекомендованим листом податкової вимоги форми «Ф» № 13806-17 від 07.06.2016 року (а.с.9). Однак, податкова вимога залишилась без виконання.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 197441,11 грн. відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21011, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) податковий борг у загальній сумі 197441,11 грн. (сто дев'яносто сім тисяч чотириста сорок одна гривня одинадцять копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович