Справа № 816/1160/16
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 р.Справа № 816/1160/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О. за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Кременчуцької ОДПІ - Момот Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2016р. по справі № 816/1160/16

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області , Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про скасування наказу-рішення про застосування фінансових санкцій та податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просив:

- скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 06.06.2016 №618 про проведення фактичної перевірки;

- скасувати рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про застосування фінансових санкцій від 30.06.2016 № 000004/16-03-40//1216;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 30.06.2016 №/1217.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2016р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки суд не врахував: що акт перевірки був складений 07.06.2016 року, а податковий орган в рішеннях посилається на акт від 16.06.2016 року; що перевірка по одній і тій же скарзі проводилася двічі; що продавець не могла надати до перевірки підтверджуючі облік товарних запасів документи, які знаходилися у закритому приміщенні магазину; що максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів виробником або імпортером, збільшується на суму акцизного податку, яка розраховується як 5% від бази оподаткування (вартості реалізованих підакцизних товарів).

Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 07.06.2016 на підставі наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 06.06.2016 № 618 та направлень на перевірку від 06.06.2016 № 1009, від 06.06.2016 № 1008, головним державним ревізором - інспектором Табунщиком Д.В. та заступником начальника відділу ОСОБА_5 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 за місцем фактичного провадження діяльності: в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1 розташованому за адресою: АДРЕСА_1, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

За результатами перевірки складено акт від 07.06.2016 року (бланк № 0000556), який зареєстровано в Кременчуцькій об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Полтавській області 16.06.2016 за № 0020/16/03/40/НОМЕР_1, в якому контролюючим органом зазначені наступні порушення:

- порушення пунктів 1, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 01.06.2000 (зі змінами та доповненнями), що полягали: у не проведенні розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій при продажу горілки "Medoff classic", 0,20 л на суму 29 грн; у не забезпеченні використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, що підтверджується х - звітом від 07.06.2016; у не забезпеченні ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації;

- порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями), яке полягало у реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробником, а саме: реалізація пачки сигарет "L&M" сині за ціною 13,70 грн.

На підставі акту перевірки від 16.06.2016 №0020/16/03/40/НОМЕР_1 Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № /1217 від 30.06.2016, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення пунктів 1, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 5314,60 грн., а також рішення про застосування фінансових санкцій від 30.06.2016 № 000004/16-03-40//1216 за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в розмірі 10000 грн.

Не погодившись із наказом про проведення фактичної перевірки від 06.06.2016 № 618, податковим повідомленням - рішенням та рішенням про застосування фінансових санкцій, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що відповідач правомірно виніс наказ від 06.06.2016 №618 про проведення фактичної перевірки, а податкове повідомлення-рішення № /1217 від 30.06.2016, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення пунктів 1, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в сумі 5314,60 грн. та рішення про застосування фінансових санкцій від 30.06.2016 № 000004/16-03-40//1216 за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в розмірі 10000 грн. прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлені законодавством, обґрунтовано, з урахуванням обставин, які мали значення для прийняття таких рішень.

Суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2016 до Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6, в якій повідомлено, що у позивача працюють продавці без оформлення трудового договору та, що позивач займається продажею неліцензійної горілчаної продукції.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області 06.06.2016 року на підставі п. 20.1.4. статті 20, п. 75.1. статті 75, пп. 80.2.3, 80.2.5 статті 80 Податкового кодексу України видано наказ №618 "Про проведення фактичної перевірки" ФОП ОСОБА_4 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, за період з 23.07.2015 року по 07.06.2016 року та видано направлення на проведення такої перевірки головному державному ревізору - інспектору Табунщику Д.В. від 06.06.2016 № 1009 та заступнику начальника відділу ОСОБА_5 від 06.06.2016 № 1008.

Відповідно до пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, направлення на перевірку та копію наказу про її проведення вручено 07.06.2016 року під підпис ОСОБА_7, яка на час проведення перевірки здійснювала розрахунки в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1

Твердження апелянта, що перевірка з одних і тих же обставин, по одній і тій же скарзі проводилася двічі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки перевірка по скарзі гр. ОСОБА_6 від 01.03.2016 року проводилася виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради 23.03.2016 року лише по питаню легалізації виплати заробітної плати і до складу робочої групи для проведення такої перевірки, окрім інших осіб, було залучено працівників Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області. В результаті перевірки по питаню легалізації виплати заробітної плати було встановлено, що у ФОП ОСОБА_4 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1 працюють продавці без оформлення трудового договору.

Отже, до видання спірного наказу №618 від 06.06.2016 року, перевірка по скарзі гр. ОСОБА_6 від 01.03.2016 року в частині, що позивач займається продажею неліцензійної горілчаної продукції, податковим органом не проводилася.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності наказу про проведення фактичної перевірки №618 від 06.06.2016 року та, що контролюючим органом не допущено порушень порядку проведення перевірки ФОП ОСОБА_4

Як зазначено вище, за результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 07.06.2016 року (бланк № 0000556), який зареєстрований за місцем державної реєстрації суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_4 - в Кременчуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 16.06.2016 за № 0020/16/03/40/НОМЕР_1 (бланк № 0000556), а тому посилання податкового органу в податковому повідомлені-рішенні від 30.06.2016 № /1217 та в рішенні про застосування фінансових санкцій від 30.06.2016 № 000004/16-03-40//1216 на дату фактичної реєстрації акта перевірки - 16.06.2016 року, не викликає сумніву, що зазначенні рішення були прийнятті за результатами проведеної саме 07.06.2016 року фактичної перевірки позивача.

Згідно пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, вчинене вперше - 1 гривня.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_4 від 07.06.2016 року, зареєстрованому в Кременчуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 16.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_7, яка здійснювала розрахунки в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1 не провела розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій під час продажу горілки "Medoff classik" ємністю 0,2 л на суму 29 грн.

За вказане порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та відповідно до пункту 1 статті 17 зазначеного Закону на позивача накладено штраф в розмірі 1 грн.

Відповідно до пункту 11 статті 3 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Згідно з пунктом 6 статті 17 зазначеного Закону за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у розмірі - п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_4 вбачається, що ним не забезпечено використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, що підтверджується х - звітом від 07.06.2016 року.

За вказане порушення вимог пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та відповідно до пункту 6 статті 17 цього Закону на позивача накладено штраф в розмірі 85 грн. (17 грн * 5).

Колегія суддів зазначає, що правомірність рішень щодо накладення на позивача штрафних санкцій в розмірі 1 грн. і 85 грн. підтверджено матеріалами справи і позивач в апеляційній скарзі фактично не оскаржив окремо зазначені рішення.

Щодо рішення відповідача в частині накладення на позивача штрафу в розмірі 5228,60 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні.

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_4 від 07.06.2016 року, зареєстрованому в Кременчуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 16.06.2016 року вбачається, що в процесі проведення перевірки у магазині позивача підтверджуючі походження товару первинні бухгалтерські документи (податкові, видаткові накладні тощо) були відсутні і такі документи не були надані до перевірки, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: не забезпечення ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Вартість не облікованих у встановленому законом порядку товарів склала 2614,30 грн.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно матеріалів справи, за вказане порушення зазначених вище вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" відповідачем накладено на позивача штраф в розмірі 5228,60 грн. (2614,30 * 2).

Твердження апелянта, що продавець не могла надати до перевірки підтверджуючі облік товарних запасів документи, тому що вони знаходилися у закритому приміщенні магазину, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки акт від 07.06.2016 року, в якому зазначено вартість саме не облікованих у встановленому законом порядку товарів на суму 2614,30 грн., підписано без будь-яких зауважень ОСОБА_7, яка на час проведення перевірки здійснювала розрахунки в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1 і, окрім того, позивач ОСОБА_4 до заперечень від 10.06.2016 року, від 15.06.2016 року на акт перевірки від 07.06.2016 року не надав податковому органу підтверджуючі походження товару первинні бухгалтерські документи (податкові, видаткові накладні тощо).

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення- рішення № /1217 від 30.06.2016, яким за порушення вимог пунктів 1, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 5314,60 грн., прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлені законодавством, обґрунтовано, з урахуванням обставин, які мали значення для прийняття такого рішення.

Щодо рішення податкового органу № 000004/16-03-40//1216 від 30.06.2016 року про застосування до позивача фінансових санкцій за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що термін, з якого на пачки, коробки та сувенірні коробки тютюнових виробів наносяться максимальна роздрібна ціна та дата їх виготовлення, визначається виробником або імпортером тютюнових виробів самостійно.

Абзацом 14 частини 2 статті 17 цього Закону передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Підпунктом 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, також передбачено, що продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішеннями сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Отже, максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів виробником або імпортером, збільшується на суму акцизного податку, яка розраховується як 5% від бази оподаткування (вартості реалізованих підакцизних товарів).

Згідно матеріалів справи, в ході проведення 07.06.2016 року фактичної перевірки магазину, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_4, продавець ОСОБА_7 реалізувала пачку сигарет "L&M" сині з встановленою на пачці максимальною ціною 13 грн., за ціною 13,70 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 00002625 від 07.06.2016 року та поясненнями продавця ОСОБА_7 від 07.06.2016 року.

Однак, ціна однієї пачки сигарет "L&M" сині, проданої за 13,70 грн., не повинна була перевищувати 13,65 грн., оскільки максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці сигарет "L&M" сині - 13 грн., збільшується на суму акцизного податку, яка розраховується як 5% від бази оподаткування (вартості реалізованих підакцизних товарів).

Таким чином, суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, здійснено продаж пачки сигарет за ціною, вищою за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про застосування фінансових санкцій від 30.06.2016 № 000004/16-03-40//1216, яким за порушення статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн., прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, встановлені законодавством, обґрунтовано, з урахуванням обставин, які мали значення для прийняття такого рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.08.2016р. по справі № 816/1160/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі - з 21.11.2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.