Справа № 2а-5329/11/2670
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 червня 2011 року 14:09 № 2а-5329/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Савченко А.І. при секретарі судового засідання Литовка Ю. Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 управління з питань надзвичайних ситуацій Київської обласної державної адміністрації
про зобов'язання вчинити дії
за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3

від відповідача не зявився

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 9 червня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації (далі по тексту відповідач, ОСОБА_2 управління) про визнання протиправними та неправомірними дій щодо не встановлення ОСОБА_1 факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, визнання нечинним рішення від 4 березня 2011 року №01-04/410 про відмову ОСОБА_1 у встановленні факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони, зобовязання вчинити дії щодо встановлення ОСОБА_1 участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Макарівського АТП-31038 в період з 31.05.1986р. по 30.06.1986р., з 15.10.1986р. по 17.10.1986р. та з 21.11.1986р. по 24.11.1986р. і видачі ОСОБА_1 відповідної довідки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2011 року відкрито провадження в адміністративній справи та призначено справу до судового розгляду на 22 квітня 2011року.

У судове засідання, призначене на 22 квітня 2011 року, зявився представник позивача. Відповідач або його уповноважені представники у судове засідання не зявились, у звязку з чим суд відклав розгляд справи на 16 травня 2011 року.

Судове засідання, призначене на 16 травня 2011 року, судом відкладалось на 25 травня 2011 року, у звязку з задоволенням клопотання представника позивача про виклик свідків.

Судове засідання, призначене на 25 травня 2011 року, судом відкладалось на 9 червня 2011 року у звязку з технічною неможливістю фіксування судового процесу.

В судовому засіданні 9 червня 2011 року представник позивача підтримав позовні вимоги. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, працюючи у 1986 році на посаді автослюсаря-водія Макарівського АТП-31038, був залучений з 31.05.1986 року по 30.06.1986 року, з 15.10.1986 року по 17.10.1986 року та з 21.11.1986 року по 24.11.1986 року до виконання заходів Цивільної оборони у складі формувань цього підприємства стосовно ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які полягали у забезпеченні робочого стану транспорту зведених автотранспортних колон, які здійснювали евакуацію населення, майна та обладнання.

Внаслідок виконуваних робіт позивач отримав захворювання, а в подальшому інвалідність, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до довідки спеціалізованої медико-соціальної (експертної) комісії № 227181 від 07.07.2004р. позивачу встановлено ІІ групу інвалідності згідно з актом № 1802 огляду МСЕК, за яким причиною інвалідності зазначено захворювання, що пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи вимоги діючого законодавства для набуття статусу інваліда війни, позивач звернувся до Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації з проханням видати йому відповідну довідку на підтвердження його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони з метою подання її до органу соціального захисту населення для отримання посвідчення інваліда війни.

Листом від 04.03.2011р. № 01-04/410 відповідач надав відповідь ОСОБА_1, у якій повідомив, що до Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації після прийняття відповідних змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з метою підтвердити участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони звертаються громадяни, які є учасниками ліквідації 1-ї категорії. Вирішення питання щодо підтвердження участі у зазначених формуваннях нашим управлінням вирішується комісією, за результатами вивчення наданих цими особами архівних матеріалів та документів. При цьому комісія управління керується змістом відповіді Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів і інвалідів Верховної Ради України на запит народного делута ОСОБА_4Д (лист від 08.12.2005 № 0625/7-379), який зокрема зазначає "довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи, видана на підставі архівних даних і документів відповідним Управлінням з- питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення разом з посвідченням громадянина, що постраждав внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації аварії на ЧАЕС є достатньою підставою для встановлення статусу інваліда війни". Іншого порядку підтвердження факту участі в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків у складі невоєнізованих формувань ЦО на теперішній час, на жаль, це визначено.

Згідно вказаної відповіді, відповідач не ставить під сумнів факт перебування позивача у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони Макарівського АТП 31038. ОСОБА_2 управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації володіє архівними матеріалами, які стосуються залучення до виконання поставлених завдань по ліквідації аварій на ЧАЕС автотранспортної служби Цивільної оборони області, до складу якої повинно було входити і підприємство, на якому працював позивач у 1986 році Макарівське АТП 31038. Разом з тим, в них, за незначним виключенням, відсутні будь-які відомості щодо залучення до цих робіт конкретних осіб з рахунку особового складу формувань Цивільної оборони. На час надання відповіді відповідач володіє інформацією та документами, що підтверджують залучення особового складу Макарівського АТП 31038 до дій у складі формувань Цивільної оборони.

В звязку з тим, що надані позивачем матеріали містять загальну інформацію без конкретизації виконаних позивачем робіт, остаточне вирішення цього питання можливо тільки при наданні додаткових архівних матеріалів, які б підтверджували особисту участь позивача у невоєнізованому формуванні Цивільної оборони під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або конкретизації у них характеру виконаних робіт.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищезазначених вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»№3551-ХІІ від 22.10.1993р. (далі по тексту Закон України №3551-ХІІ від 22.10.1993р.)

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України №3551-ХІІ від 22.10.1993р. до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Тобто, для отримання статусу інваліда війни позивачу необхідно мати інвалідність, отриману внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, а також докази на підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Щодо наявності інвалідності, отриманої внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, то цей факт підтверджується залученими до матеріалів справи наступними документами:

- довідкою спеціалізованої медико-соціальної (експертної) комісії № 227181 від 07.07.2004р., відповідно до якої позивачу встановлено ІІ групу інвалідності згідно з актом № 1802 огляду МСЕК, за яким причиною інвалідності зазначено захворювання, що пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- експертним висновком Київської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного звязку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру засідання №27/93 від 20.10.1993р., згідно з яким захворювання ОСОБА_1 повязано з виконанням робіт по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Щодо підтвердження участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, то вказана обставина підтверджується наступними доказами:

- записом в трудовій книжці позивача, згідно якого позивач з 18.04.1984р. по 20.09.1989р. працював в Макарівському АТП-31038;

- маршрутним листом від 07.07.2006р. №307 про направлення ОСОБА_1 на роботи в 30-км зону ЧАЕС по обслуговуванню автотранспорту зведеної автоколони, відповідно до якого позивач з 31 травня 1986 року по 30 червня 1986 року працював у м. Чорнобиль (наказ або посвідчення про відрядження №234 ), з 15 жовтня 1986 року по 17 жовтня 1986 року у м. Залісся (наказ або посвідчення про відрядження № 652), з 21 листопада 1986 року по 24 листопада 986 року - у м. Залісся (наказ або посвідчення про відрядження №701), з 23 січня 1988 року по 25 лютого 1988 року - у м. Чорнобиль (наказ або посвідчення про відрядження №15);

- нотаріально завіреними заявами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 водії Макарівського АТП-31038, які підтвердили участь ОСОБА_6 в роботі невоєнізованих формувань Цивільної оборони Макарівського АТП-31038 під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи;

- архівним витягом журналу обліку посвідчень на відрядження Макарівського АТП-31038, наданого Комунальною установою «Макарівський районний трудовий архів»№186 від 18.03.2010р.;

- довідкою ВАТ «Макарівського АТП 13240»від 15.05.2006р. №207 про те, що ОСОБА_1 безпосередньо був зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах в м. Чорнобиль та с. Залісся з 31 травня 1986 року по 30 червня 1986 року, з 15 жовтня 1986 року по 17 жовтня 1986 року, з 21 листопада 1986 року по 24 листопада 1986 року, з 23 січня 1988 року по 25 лютого 1988 року.

- довідкою №84 (без дати) Макарівського АТП №13240 про те, що ОСОБА_1 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме виконував роботу по ремонту автомобілів зведеної колони згідно посвідчення про відрядження або наказу №234 з 31 травня 1986 року по 30 червня 1986 року в м. Чорнобиль, № 652 з 15 жовтня 1986 року по 17 жовтня 1986 року в с. Залісся, № 701 з 21 листопада 1986 року по 24 листопада 1986 року в с. Залісся.

Відповідно до Положення про цивільну оборону СРСР, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976р. №1111, на всіх ремонтно-транспортних підприємствах створювалися невоєнізовані формування цивільної оборони для перевезення еваконаселення.

Факт створення такого формування на Макарівському АТП-31038 не заперечується ї відповідачем у відповіді від 04.03.2011р. № 01-04/410.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

За таких обставин, суд вважає необгрунтованими підстави відмови ОСОБА_1 у встановленні факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

Крім того, відповідач, розглядаючи заяву позивача, не вчинив жодної дії для з'ясування обставин, пов'язаних з участю позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

При цьому, суд приходить до висновку, що не збереження документів, які підтверджують особисту участь позивача у невоєнізованому формуванні Цивільної оборони під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або конкретизації у них характеру виконаних робіт, не може бути підставою для позбавлення позивача права на пільги, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позивачем вчинено всі можливі дії та надано всі наявні документи для встановлення факту його участі у формуваннях Цивільної оборони під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації щодо не встановлення ОСОБА_1 факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

3.Визнати нечинним рішення Головного управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 04.03.02011р. № 01-04/410 про відмову ОСОБА_1 у встановленні факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони.

4.Зобов'язати ОСОБА_2 управління з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації вчинити дії щодо встановлення участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Цивільної оборони Макіївського АТП-31038 в період з 31.05.1986р. по 30.06.1986р., з 15.10.1986р. по 17.10.1986р. та з 21.11.1986р. по 24.11.1986р. і видати ОСОБА_1 відповідну довідку.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Савченко

Постанову складено в повному обсязі та підписано 17 червня 2011 року