Справа № 815/4779/16
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4779/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання нечинним правочину, визнання недійсними установчих документів та припинення юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання нечинним правочину, який виражений у створенні Приватного Підприємства «Гранд Стройгефест» () з 10.04.2016 року, визнання недійсними установчих документів Приватного Підприємства «Гранд Стройгефест» () з 10.04.2016 року та припинення юридичної особи Приватного Підприємства «Гранд Стройгефест» (). Позивач обґрунтовує підстави для визнання недійними установчих документів Приватного Підприємства «Гранд Стройгефест» з моменту їх реєстрації та просить припинити юридичну особу тим, що протоколом допиту ОСОБА_1 встановлено, що вказаним громадянином не здійснювались дії щодо реєстрації вказаного підприємства, ніякого відношення до створення ПП «Гранд Стройгефест», реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності останній не має, про існування підприємства йому вперше стало відомо від працівників податкової міліції, хто від його імені здійснював господарську діяльність йому не відомо. З цих підстав позивач вважає, що установчі реєстраційні документи відповідача містять неправдиві відомості та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Від позивач надійшла заява про розгляд справ за відсутності представника позивача.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений нлежнми чином відповідно до ч.11 ст.35 КАС України.

Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно із пунктом 10 частини 1 статті 3 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанцій без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справу вирішено розглянути в порядку ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

09.04.2013 року ОСОБА_1 прийнято рішення про створення Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», яким засновано з 09.04.2013 року в м. Одесі вказане підприємство, затверджено його Статут, та встановлено, що обов'язки директора підприємства з правом першого підпису на розрахунково-касових документах мають виконуватись третьою особою (а.с.22).

Приватне підприємство «Гранд Стройгефест» 09.04.2013 року зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради як юридичну особу, , про що внесено відповідний запис №0046611 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.12) та з 10.04.2013 року ПП «Гранд Стройгефест» взято на облік у ДПІ у Приморському районі м. Одеси за №6 (а.с.49).

Відділом податкової міліції ДПІ у Приморському районі м. Одеси вжиті заходи, спрямовані на протидію використання в схемах роботи реально працюючих СПД «підприємств-інструментів», виявлення та припинення незаконної діяльності фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності та за результатами відпрацювання встановлено ознаки фіктивності у відповідача - Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», .

Так, згідно Протоколу допиту свідка від 04.11.2015 року опитаним ОСОБА_1 пояснено, що третьою особою не здійснювались дії щодо реєстрації вказаного підприємства, ніякого відношення до створення ПП «Гранд Стройгефест», реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності останній не має, про існування підприємства йому вперше стало відомо від працівників податкової міліції, хто від його імені здійснював господарську діяльність йому не відомо.

Отже, оскільки засновником та директором підприємства стала особа, який не мав наміру здійснювати фінансово-господарську діяльність та отримувати прибуток, створення Приватного підприємства «Гранд Стройгефест» відбулось на підставну особу, всупереч норм діючого законодавства та з метою, що суперечить інтересам держави.

У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Із позовної заяви вбачається, що Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) і Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 р. № 1588 (далі - Порядок № 1588).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пп. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Згідно п.67.2 ст.67 ПК України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України №755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи.

Отже, наведені норми закону свідчать, що податковий орган вправі звернутись до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними у разі виявлення ознак фіктивності суб'єкта госопдаоювання (підприємництва).

Положеннями ст. 55-1 ГК України передбачено, що ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Згідно статті 59 ГК України припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", статтею 33 якого передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» ( Закон №755-ІУ) визначено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного капіталу юридичної особи вимогам закону; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням; визнання судом юридичної особи - емітента такою, що відповідає ознакам фіктивності; неподання акціонерним товариством протягом двох років поспіль Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку інформації, передбаченої законом; нескликання акціонерним товариством загальних зборів акціонерів протягом двох років поспіль; неутворення органів акціонерного товариства протягом року з дня реєстрації Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати приватного розміщення акцій серед засновників акціонерного товариства.

Приватне підприємство «Гранд Стройгефест» зареєстровано 09.04.2013 року.

Так, згідно Протоколу допиту свідка від 04.11.2015 року опитаним ОСОБА_1 пояснено, що третьою особою не здійснювались дії щодо реєстрації вказаного підприємства, ніякого відношення до створення ПП «Гранд Стройгефест», реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності останній не має, про існування підприємства йому вперще стало відомо від працівників податкової міліції, хто від його імені здійснював господарську діяльність йому не відомо.

Відповідно до Актів ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 08.06.2016 року (а.с.56-57), зазначене підприємство з 10.04.2013 року не надає податкові декларації та документи фінансової звітності, тобто протягом 2013- 2016 років підприємство будь-якої податкової звітності взагалі не здавало.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, з урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ПП «Гранд Стройгефест» було утворено без мети ведення господарської діяльності, фактично для прикриття незаконної діяльності по ухиленню від сплати податків, а тому реєстрація правоустановлюючих документів є недійсною з моменту їх реєстрації.

Також суд звертає увагу, що саме підприємство було створено 09.04.2013 року, засновником і керівником якого став гр. ОСОБА_1, який намірів займатися підприємницькою діяльністю взагалі не мав, будь-якої господарської діяльності також не проводило.

Зазначені обставини свідчать про те, що ПП «Гранд Стройгефест» не може функціонувати як суб'єкт господарської діяльності та бути учасником господарських відносин, оскільки особа, яка його зареєструвала заявила, що не була ініціатором і учасником його створення та повідомила про непричетність до реєстрації товариства, тобто ререєстрація проведена з порушенням закону, які допущені при створенні товариства та які не можливо усунути.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені судом.

Так, згідно до п.20.1.30. ст.20 ПКУ, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов'язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Відповідно до п.п.20.1.37. п.20.1 ст.20 ПКУ, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Отже, вказаною нормою чітко визначено звернення податкового органу до суду щодо припинення юридичної особи та про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання, що не пов'язується законодавцем із визнанням правочинів недійсними та віднесено до іншої вимоги, з якою контролюючий орган має право звернутися до суду, у зв'язку з чим в даній частині позовні вимоги щодо визнання недійсним правочину задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 6 КАС України передбачено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

За змістом положень ч. 5 ст. 106 КАС України адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити позовні вимоги інші, ніж ті, що вказані у ч. 4 ст. 105 КАС України, лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а суд відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши зібрані та досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання нечинним правочину, визнання недійсними установчих документів та припинення юридичної особи - задовольнити частково.

Визнати недійсними установчі документи Приватного підприємства «Гранд Стройгефест», 0 з моменту їх реєстрації.

Припинити юридичну особу відповідача Приватне підприємство «Гранд Стройгефест», 0.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П. Марин