Справа № 335/11710/16-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
14 листопада 2016 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення з 1 липня 2016 р. виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов'язання відповідача відновити з 1 липня 2016 р. виплату пенсії, призначеної відповідно до вищевказаного Закону. Вобґрунтування позову вказав, що він з 1997 року проходив військову службу в органах військової прокуратури, а в серпні 2012 р. звільнений з військової служби у військовому званні «полковник юстиції». Має статус ветерана військової служби. Після звільнення йому була призначена та виплачувалась пенсія за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, з 1 липня 2016 р. року відповідач припинив виплату пенсії. У зв'язку із зазначеним, 22 серпня 2016 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про поновлення виплати пенсії. 13 вересня 2016 р. на вищевказане звернення відповідач надав відповідь №783/В-9, якою у поновленні виплати пенсії відмовлено у зв'язку з тим, що позивач підпадає під категорію осіб - військовослужбовців, які повторно прийняті на військову службу до Збройних Сил України. Вважає такі дії відповідача незаконними у зв'язку з тим, що позивача було прийнято на військову службу за контрактом саме під час дії особливого періоду у разі оголошення рішення про проведення мобілізації, а тому на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію на час такої служби виплата пенсії не може бути призупинена, з огляду на що просить задовольнити позов у повному обсязі (арк. справи 1 - 7).
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2016 р. відкрито скорочене провадження у даній справі.
8 листопада 2016 р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми чинного законодавства вказав, що припинення виплати пенсії позивачу здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для поновлення виплати пенсії відсутні. Просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Наказом Міністра оборони України від 26 січня 2015 р. № 43 відповідно до статей 6, 20 та 23 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», статті 46-1 Закону України «Про прокуратуру», з 26 січня 2015 р. укладений контракт з ОСОБА_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на п'ять років та позивач прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. Відповідно до пункту 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, полковник юстиції ОСОБА_1 відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі для призначення на відповідні посади (арк. справи 16 - 23).
З 27 квітня 2015 р. по теперішній час, полковник юстиції ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій прокуратурі Південного регіону України на посаді прокурора відділу роботи з кадрами, що підтверджується наказом військового прокурора Південного регіону України від 27 квітня 2015 р. №296к (арк. справи 26).
З 3 жовтня 2012 р. позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
З 1 липня 2016 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області припинено виплату позивачу пенсії позивачеві за вислугу років.
22 серпня 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії (арк. справи 28 - 29).
Відмовляючи у поновленні виплати пенсії ГУ ПФУ у своєму листі від 6 вересня 2016 р. посилалось на те, що відповідно до абзацу 3 статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, призначених відповідно до Закону особам, зокрема, прийнятим на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуаціях, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стан) на строк до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію до збройних Сил України, інших утворених відповідно до Законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту, не припиняється. Однак, підставою для продовження виплати пенсій особам в період проходження ними військової служби є особливі умови контракту, а саме термін його дії до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію. Контракт із ОСОБА_1 про проходження військової служби у Збройних Силах України укладений строком на п'ять років наказом Міністра оборони України від 26 січня 2015 р. № 43 відповідно до статей 6, 20 та 23 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», статті 46 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, виплата пенсії на час проходження позивачем військової служби у військовій прокуратурі Південного регіону України припинена.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зміненій редакції, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 р., особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (арк. справи 12, 13), у зв'язку з чим дія ч. 1 ст. 54 Закону України на останнього не поширюється.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється.
При цьому ч. 3 ст. 2 даного Закону передбачається, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється.
Відповідно до контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 26 січня 2015 р., який укладений Міністерством оборони України з позивачем ОСОБА_1, його укладено строком на п'ять років. Зі змісту контракту випливає, що контракт не містить даних, що він укладений у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану. Також цей контракт не містить застережень про строк його дії до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію (арк. справи 23 - 24).
Отже, повторне прийняття на військову службу без зазначення її строку до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, як зазначено в ч. 2 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тягне за собою припинення виплати пенсії.
Таким чином, припинення виплати пенсії позивачу здійснено правомірно відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У спірних правовідносинах відповідач не мав права застосовувати положення ч. 3 ст. 2 вказаного Закону до позивача, оскільки вимоги даної норми не узгоджуються з його контрактом.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність припинення ОСОБА_1 з 1 липня 2016 р. виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв'язку з чим підстави для відновлення такої виплати та задоволення позовних вимог відсутні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 14 листопада 2016 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова