Справа № 453/529/15-а
Суддя: Ясінський Ю. Є.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 453/529/15-а
№ провадження 2-а/453/32/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2015 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом прокурора Сколівського району Львівської області в інтересах неповнолітньої дитини сироти ОСОБА_1 до Сколівськї загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Львівської області, відділу освіти Сколівської районної державної адміністрації Львівської області, з участю третьої особи на стороні позивача які не заявляють самостійних вимог Органу опіки та піклування Сколівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Прокурор Сколівського району Львівської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позов в якому просить визнати бездіяльність Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів щодо виплати випускниці ОСОБА_1 одноразової допомоги у не повному обсязі неправомірною та зобов»язати нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 7616 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в результаті виконання доручення прокуратури Львівської області, прокуратурою Сколівського району було вивчено матеріали скеровані відділом освіти Сколівської РДА, в ході якої виявлено порушення вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» в частині повноти виплати одноразової грошової допомоги випускникам закладу з числа дітей сиріт, позбавлених батьківського піклування. Так, випускниці закладу ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу у розмірі 100 гривень, замість передбачених Законом 7716 гривень. При складенні кошторису для виплати грошової допомоги ОСОБА_1 Сколівська ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів керувалась п.п. 1 п.13 Постанови КМУ №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким передбачено виплату грошової допомоги у розмірі не менше 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що не відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування». Порушення прав неповнолітньої дитини сироти ОСОБА_1, стало підставою для звернення до суду із адміністративним позовом.

В подальшому прокурор Сколівського району Львівської області у порядку ст. 51 КАС України збільшив позовні вимоги, а саме просить визнати бездіяльність Сколівської ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів та відділу освіти Сколівської РДА щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової допомоги не в повному розмірі неправомірною, а також зобов»язати Сколівську ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів нарахувати та виплати грошову допомогу у розмірі 7616 грн.

В судовому засіданні старший прокурор прокуратури Сколівського району Львівської області ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним, просить позов задоволити, а також додатково пояснила, що при збільшенні позовних вимог була допущенна описка у адміністративному позові, щодо зобов»язання Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів провести нарахування та виплату грошової допомоги ОСОБА_1, з врахуванням того, що розпорядником коштів є відділ освіти Сколівської РДА, просить саме його зобов»язати провести нарахування та виплату грошової допомоги.

Представник відповідача відділу освіти Сколівської РДА ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав частково, заперечує в частині визнання дій відділу освіти Сколівської РДА неправомірними. Додатково пояснив, що дійсно ОСОБА_1 було виплачена грошова допомога у розмірі 100 грн., згідно Постанови КМУ №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Про необхідність виплати грошової допомоги у розмірі 7716 грн., йому не було відомо, не заперечує, щодо проведення нарахування та виплати допомоги ОСОБА_1 у розмірі визначеному Законом.

Представник Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилась, однак подала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі. Щодо задоволення позову заперечує, оскільки у штатному розписі школи не передбачений бухгалтер, відтак школа не проводить самостійно жодної виплати та не складає кошторис.

Представник третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_5 в судовому засіданні просить позов задоволити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СГ №128505 ОСОБА_1 народилась 21 травня 1997 року, батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 253643 ОСОБА_6 помер 20 липня 2011 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 182196 ОСОБА_7 померла 08 листопада 2009 року (а. с. 9-10).

Розпорядженням голови Сколівської районної державної адміністрації № 371 від 02 серпня 2011 року ОСОБА_1 надано статус дитини сироти, і розпорядженням голови Сколівської РДА № 400 від 18 серпня 2011 року ОСОБА_1 влаштовано на повне державне утримання у Сколівську ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів.

Як встановлено ч. ч. 1-3 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Допомога та утримання таких дітей не можуть бути нижчими за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб. Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Згідно довідки Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів № 17 від 06.04.2015 року ОСОБА_1 була зарахована у 5 клас Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів з 03.03.2008 року та перебувала на повному державному утриманні до закінчення школи 30.05.2014 року (а. с.15).

Наказом Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів № 8 від 30.05.2014 року «Про випуск із школи учнів 11 класу» ОСОБА_1 у зв»язку із закінченням школи, видано атестат звичайного зразка (а. с. 14).

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, чітко визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" встановлює обовязок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі, ОСОБА_8, при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

В матеріалах справи наявна інформація про видачу грошової допомоги випускникам Сколівської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів №89 від 11.08.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 було виплачено кошти у розмірі 100 гривень (а. с. 16).

Крім того, в матеріалах справи наявне відношення № 86 від 14 липня 2014 року директора школи ОСОБА_4 адресоване відділу освіти Сколівської РДА з проханням надати кошти у розмірі 600 грн. для шести випускників школи із статусом позбавлених батьківського піклування та сироти, із покликанням на п. 13 абзац 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05 квітня 1994 року.

Відтак, як встановлено в судовому засіданні така виплата проводилась на підставі п.п. 1 п. 13 Постанову Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року.

Як встановлено в п.п. 1 п. 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року зі змінами та доповненнями, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Учні та студенти зазначеної категорії зараховуються на повне державне утримання в навчальних закладах, до яких вони вступили, і в період навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів забезпечуються безоплатно продуктами харчування, одягом, взуттям і м'яким інвентарем за нормами, встановленими для вихованців шкільного віку шкіл-інтернатів.

Відповідно до положень ст. 25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів.

Статтею 39-9 вказаного вище Закону встановлено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Норми ст. ст. 25, 39-9 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору по даній справі.

Крім того, як встановлено в ст. 3 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", одними із основних принципів державної політики в частині соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є захист прав і інтересів таких дітей, а також забезпечення соціально-правових гарантій.

Положеннями статті 4 зазначеного Закону передбачено, що заходи щодо соціального захисту даної категорії дітей гарантується, забезпечується і охороняються державною.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_5 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується наявним в матеріалах справи положенням про відділ освіти Сколівської РДА, розпорядником коштів Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів є відділ освіти Сколівської РДА, нарахування та виплата коштів на потреби школи здійснюється бухгалтерією відділу освіти Сколівської РДА, на підставі відношення дирекції школи виплачується допомога дітям сиротам і дітям позбавлених батьківського піклування.

Таким чином, суд вважає, що Сколівська ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів при направленні відношення для виплати грошової допомоги випускниці школи-інтернату ОСОБА_1 неправомірно керувалась п.п. 1 п. 13 Постанови Кабінету міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування"№ 226 від 05.04.1994 року.

Відтак суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 відділом освіти Сколівської РДА не донараховано вихідну допомогу дитині-сироті, як випускнику вказаного навчального закладу, чим порушено її право.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги прокурора Сколівського району Львівської області в інтересах неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності Сколівської ЗОШ інтернат І-ІІІ ступенів та відділу освіти Сколівської РДА яка виразилась у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у не повному розмірі, встановленому ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування" та зобовязання відділ освіти Сколівської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, виплату вказаної допомоги вважає за доцільне провести з урахуванням сплаченої суми допомоги у розмірі 100 грн. Відтак, з врахуванням наведеного відділ освіти Сколівської РДА слід зобов»язати нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі 7616 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 9-12, 70-72, 159-163, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов прокурора Сколівського району Львівської області задоволити.

Визнати бездіяльність Сколівської загальноосвітньої школи інтернат І-ІІІ ступенів Львівської області та відділу освіти Сколівської районної державної адміністрації Львівської області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не в повному розмірі - неправомірною.

Зобов»язати відділ освіти Сколівської районної державної адміністрації Львівської області нарахувати та виплатити одноразову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 7616 грн.

Постанова суду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 186 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сколівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, що є у даному випадку, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2015 року

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_9