Справа № 816/1796/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1796/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3В.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (відповідач, ГУ НП в Полтавській області) про :

- визнання протиправним та скасування наказу № 317 о/с від 30.09.2016 про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції за п. 5 ч 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію";

- поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 30.09.2016;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачами безпідставно прийнято оскаржуваний наказ. Стверджував, що підставою для звільнення стало рішення атестаційної комісії, хоча визначених чинним законодавством підстав для проведення атестації не було. Зазначав, що був призначений на посаду в порядку переатестації та безстроково, а тому повторна атестація та наступне звільнення суперечать нормам Закону України «Про Національну поліцію». Вказував, що оскільки на посаді було призначено лише в березні 2016 року, то атестація мала відбутися не раніше березня 2017.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 12 жовтня 2016 року до участі у справі залучено в якості відповідача ОСОБА_4 відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

ГУНП в Полтавській області в письмових запереченнях вказували на правомірність призначення та проведення атестування. Наполягали на тому, що атестування позивача проведено у межах наданих атестаційним комісіям повноважень та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17 листопада 2015 року №1465. Зазначали, що позивача було прийнято на службу в поліцію без проведення конкурсу або атестування, що було обумовлено відсутністю порядку його проведення. У звязку з тим позивача призначено на посаду поліцейського в тимчасових штатах без надання оцінки його професійним якостям та визначення відповідності посаді, а тому і було прийнято рішення проведення атестування стосовно позивача. Наказ про звільнення позивача від 30.09.2016 № 317 о/с є реалізацією рішення атестаційної комісії, виданий з дотриманням норм Закону України Про Національну поліцію та в межах повноважень, наданих керівникові ГУНП в Полтавській області.

Також представник ГУНП в Полтавській області пояснив, що Кременчуцький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області не є юридичною особою, тому належним відповідачем є ГУНП в Полтавській області.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.11.2015 № 9 о/с ОСОБА_3 (М-253469) відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначено в порядку переатестування начальником сектору Крюківського відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, присвоївши спеціальне звання звання майор поліції /а.с. 95/.

11 лютого 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області видано наказ № 69 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області" /а.с. 96-97/, відповідно до пункту 1 якого наказано провести атестування поліцейських головного управління Національної поліції в Полтавській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП.

16 червня 2016 року Головним управлінням національної поліції в Полтавській області було видано наказ № 416 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції в Полтавській області з атестування поліцейських третьої атестаційної групи" /а.с.98-99/.

Відповідно до даного наказу затверджено персональний склад атестаційних комісій №1, №2, №3, №4, №5, №6 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, комісіям у своїй діяльності керуватися Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 /а.с. 98-99/.

23 червня 2016 року атестаційною комісією № 1 ГУНП в Полтавській області, створеної на підставі наказу № 416 від 16.06.2016, проведено атестування ОСОБА_3 на посаді начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького ВГУ НП в Полтавській області.

За результатами атестування (висновок атестаційної комісії), оформлений протоколом від 23.06.2016 ОП № 15.00006689.0035437, та згідно Розділу IV атестаційного листа, атестаційною комісією зроблено висновок: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" /а.с. 90-91/.

Не погодившись із висновком атестаційної комісії позивач звернувся до суду із його оскарженням.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2016 визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії № 1 ГУ НП в Полтавській області, яке оформлено протоколом від 23.06.2016 № ОП № 15.00006689.0035437 /а.с. 104-113/.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 постанову від 27.07.2016 скасовано, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено /а.с.114-118/. У даній постанові колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Атестаційної комісії № 1 ГУ НП в Полтавській області, яке оформлено протоколом від 23.06.2016 № ОП № 15.00006689.0035437 та занесене в розділ IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, не порушує права та інтереси позивача.

30 вересня 2016 року начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5, на підставі рішення атестаційної комісії від 23.06.2016 винесено наказ № 317 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України Про Національну поліцію майора поліції ОСОБА_3 (М-212817), начальника відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області /а.с. 69/.

Позивач не погоджуючись наказом № 317 о/с від 30.09.2016 про звільнення з посади оскаржив його до суду.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із такого.

Правові та організаційні засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі проходження ними атестування визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIІI, який набув чинності 07.11.2015 (надалі - ОСОБА_6 № 580).

Частинами 1 та 2 статті 57 даного Закону встановлено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри у випадках:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 вищевказаного Закону можна дійти висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність.

При цьому, кожна з трьох підстав для проведення атестування, які передбачені частиною другою статті 57 Закону, повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Виходячи із тлумачення наведених положень суд приходить до висновку, що перелік випадків атестування поліцейських є вичерпним. Інших випадків проведення атестації поліцейських нормами Закону № 580 не передбачено. Тому будь-яка оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів поліцейських, що проведена Національною поліцією на власний розсуд без настання обставин, визначених у частині другій статті 57 означеного Закону, на думку суду, є безпідставною і, відповідно, протиправною.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (надалі - Інструкція № 1465).

Відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV вказаної Інструкції, належить включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача та його представника, що відносно першого на момент проведення оскаржуваного атестування не виникали обставини, визначені у частині другій статті 57 вищезгаданого Закону, а тому у ГУ Нацполіції в Полтавській області були відсутні підстави для призначення та проведення атестування позивача.

У рішенні про проведення атестування не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що останній мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків. Наказ відповідача 1 від 11.02.2016 № 69 (про призначення атестування) не визначав перелік осіб, які підлягають атестуванню. У цьому наказі також відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про їх переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Жодного іншого документа (переліку), який би визначав, що позивач підлягає атестації або що відносно нього буде проведено атестування, відповідач не надав. Відсутній також і інший наказ органу поліції, відмінний від зазначеного наказу, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону.

Також варто зазначити, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Так, ОСОБА_3 наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.11.2015 № 9 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначено на посаду начальника сектору Крюківського відділення Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області в порядку переатестування /а.с. 95/. Дана обставина свідчить про те, що на момент такого призначення уповноваженими особами здійснювалася оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача задля визначення відповідності її вказаній посаді, і ця оцінка була позитивною.

Таким чином, позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Відповідачем не доведено, що ОСОБА_3 було призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Також суд зазначає, що на спірні правовідносини поширюється частина перша статті 12 Закону України Про професійний розвиток працівників, згідно якої атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. З огляду на те, що позивач призначений на посаду начальника сектору Крюківського відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області наказом від 07.11.2015 № 9 о/с, на посаді (під час проведення атестації) перебував з 11.03.2016 згідно атестаційного листа, тобто відпрацював на момент проведення атестування (23.06.2016) менше року, то за висновком суду він не підлягає атестуванню, а тому атестування позивача проведене протиправно.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення відповідача проти позову доводи позивача не спростували.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 57 Закону для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність проводиться атестування поліцейських. Положеннями пункту 28 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

За усталеною судовою практикою у цій категорії спорів із аналізу наведених норм суди приходять до висновку, що оскаржуваний висновок атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для його звільнення, у звязку з чим безпосередньо впливає на його права, а тому може бути самостійним предметом оскарження до суду.

Із цієї позиції випливає, що наказ органу поліції про звільнення особи зі служби в поліції є формою виконання рішення (висновку) атестаційної комісії. Відповідно належно оформлений наказ про звільнення вважатиметься правомірним (тобто таким, що має законні підстави) до того часу, поки залишатиметься чинним рішення (висновок) атестаційної комісії, на виконання якого цей наказ було видано.

Оцінюючи рішення (висновок) атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, викладений у протоколі від 23.06.2016 ОП № 15.00006689.0035437 /а.с. 81/ засідання атестаційної комісії № 1 ГУНП в Полтавській області, суд виходить із такого.

Порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією № 1465.

Зокрема, пунктом 16 Розділу ІV вказаної Інструкції визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Процедура проведення співбесіди, як етап атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли зясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення (висновок) атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення (висновок), незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Із наведеного випливає, що атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок), і суд має право контролювати обґрунтованість такого рішення.

Членами комісії під час проведення атестації позивача було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел. Зауважень щодо вказаних документів у членів атестаційної комісії не вказано.

Згідно атестаційного листа відносно позивача, який був предметом дослідження судом встановлено, що ОСОБА_3 (особистий номер М-253469) в березні 2016 року призначено начальником сектору відділення поліції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області /а.с. 88/. В атестаційному листі станом на 07.06.2016 позивач характеризується професійно грамотним, ініціативним робітником, істотних недоліків в службовій діяльності та особистій поведінці не встановлено, дисциплінарних стягнень не має.

Висновок прямого керівника у атестаційному листі - "займаній посаді відповідає" /а.с. 90/.

Дослідивши протокол засідання атестаційної комісії щодо атестації позивача, суд дійшов до висновку, що в ньому відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень на підставі вищенаведених критеріїв відповідності посаді.

ОСОБА_6, ні Інструкція не наділяють членів атестаційних комісій правом вирішувати питання можливості перебування особи на службі в поліції виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід до оцінювання може призвести до прийняття необ'єктивних, необґрунтованих і, як наслідок, неправомірних рішень. Будь-який орган державної влади зобов'язаний Конституцією України діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Неухильне виконання цієї норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що рішення (висновок) атестаційної комісії № 1 ГУ НП в Полтавській області про невідповідність позивача посаді, викладений у протоколі від 23.06.2016 №15.00006689.0035437, та наказ ГУ Національної поліції в Полтавській області від 30.09.2016 № 317 о/с про звільнення ОСОБА_3 (М-253469) з посади начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію" (як форма виконання негативного висновку атестаційної комісії) є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, в частині визнання протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 1 ГУ НП в Полтавській області про невідповідність позивача посаді, викладений у протоколі від 23.06.2016 №15.00006689.0035437 суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту права позивача, про захист якого він просить у даній позовній заяві на підставі ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом враховано, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016, якою позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування означеного висновку, не містить правової оцінки по суті оскаржуваного рішення, які мали значення для розгляду даної справи, висновки апеляційної інстанції стосовно даного висновку ґрунтувалися лише на тому, що сам по собі висновок без його реалізації відповідним наказом не порушує права та інтереси позивача.

Станом на момент розгляду даної справи ситуація змінилася. Так оскаржуваний висновок був реалізований наказом про звільнення позивача з посади. Та безумовно, що його існування робить неможливим захист прав позивача, оскільки сам наказ є формою реалізації означеного висновку.

Перешкод для виходу за межі позовних вимог у зв'язку із суб'єктним складом осіб, які приймають участь у даному провадженні, суд не вбачає, оскільки атестаційна комісія була тимчасово діючою, утвореною спеціально на час проведення вищеописаної атестації, складалася із працівників ГУ Нацполіції в Полтавській області, уповноважений представник приймає участь у даному провадженні.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Законом України «Про Національну поліцію» не врегульовано питання відновлення порушених трудових прав осіб у випадках незаконного звільнення.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 за № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються положення, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то необхідно субсидіарно застосовувати законодавство про працю, зокрема КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 на посаді начальнику сектору відділення № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, з якої його було звільнено.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.93 № 110, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Із аналізу вказаних норм, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Таким чином, позивача слід поновити на посаді з дня, наступного за днем звільнення, тобто 01.10.2016. Однак, з урахуванням того, що 01-02 жовтня 2016 року є вихідними днями, то позивач має бути поновлений на попередній посаді з 03.10.2016

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

За даними довідки ГУ Нацполіції в Полтавській області від 25.10.2016 № 1853/115/29/01/2016 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_3 складає 229,24 грн /а.с. 87/.

З огляду на те, що ОСОБА_3 підлягає поновленню на посаді з 03.10.2016 розмір належного до виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить з 03.11.2016 по 17.11.2016 (дата винесення судового рішення):

229,24 грн * 33 = 7 564,92 грн,

де 229,24 грн - середньоденна заробітна плата (середньоденне грошове утриання),

33 - кількість робочих днів до прийняття рішення судом.

Таким чином, з Головного управління Національної поліції в Полтавській області належить стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 7 564, 92 грн, відповідно, позовні вимоги у частині стягнення на користь позивача за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Атестаційної комісії № 1 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке оформлено протоколом від 23 червня 2016 року № ОП № 15.00006689.0035437 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, яким ОСОБА_3, який займає посаду начальника сектору відділення № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, визнаний таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 30 вересня 2016 року № 317 о/с про звільнення майора поліції ОСОБА_3 (М-253469), начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 30 вересня 2016 року на підставі рішення атестаційної комісії від 23 червня 2016 року.

Поновити ОСОБА_3 на посаді начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 03 жовтня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 жовтня 2016 року по 17 листопада 2016 року 7 564,92 грн (сім тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні дев'яносто дві копійки).

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника сектору відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та виплати середнє грошового утримання за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько