Справа № 815/607/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/607/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

суддів Левчук О.А., Стефанова С.О.

за участю секретаря судового засідання Ключинської Т.О.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника відповідача Котелевського О.І. (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання незаконним та скасування наказу в частин

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (далі - ГПУ), за результатом розгляду якого, з урахуванням уточненого адміністративного позову, позивач просить: визнати незаконним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом прокурора Одеської області від 01.11.2013 року № 2408к його призначено на посаду начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області.

Наказом Генерального прокурора України № 51ш від 15.07.2015 року в органах прокуратури Одеської області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ліквідовано.

Наказом прокурора Одеської області від 23.07.2015 року № 1769к позивача призначено на посаду начальника новоствореного відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області.

Наказом Генерального прокурора № 1дк від 16.01.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі наказ № 1дк від 16.01.2016 року ), за неналежне виконання службових обов'язків при організації нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000111 позивачу оголошено догану.

Вказаному наказу передував висновок Генеральної прокуратури України від 30.12.2015 року, затверджений Генеральним прокурором України 12.01.2016 року, за результатами службової перевірки за фактами перешкоджання працівниками прокуратури Одеської області здійсненню правосуддя Верховним Судом України та вилучення низки судових справ з Одеського окружного адміністративного суду.

Ознайомившись з вказаним наказом, ОСОБА_1 вважає його таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а викладені у висновку обставини не відповідають дійсності та є викривленими.

Позивач вказує на те, що за змістом, у наказі не вказано жодної норми законодавства України, чи відомчих наказів, які були порушені позивачем при виконанні ним службових обов'язків, не зазначено в чому саме полягали його незаконні дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню правосуддя Верховним Судом України.

Так, слідчим управлінням прокуратури Одеської області здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.03.2014 року стосовно службових осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області та за фактами створення на території області фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності з метою надання послуг підприємствам реального сектору економіки щодо незаконного обготівкування коштів та відшкодування ПДВ з державного бюджету за ознаками ч. 2 ст. 364, ч. З ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212 КК України.

Нагляд за досудовим розслідуванням кримінального провадження у формі процесуального керівництва до 23.07.2015 року здійснювався прокурорами управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області. Старшим групи прокурорів постановою заступника прокурора області визначено старшого прокурора відділу управління Кузьмичова В.Г.

В ході досудового розслідування проведено виїмки адміністративних справ в Одеському адміністративному окружному суді по підприємствах: ТОВ «Алпеко», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті-Сервіс». Дані виїмки проводились колишнім слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 у червні, липні, серпні та жовтні 2014 року на підставі вмотивованих ухвал слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси.

Виїмки було проведено у зв'язку із відмовою підприємств надати документи на запити, направлені відповідно до ст. 93 КПК України, які містились та містяться у матеріалах кримінального провадження.

Також, 03.11.2014 року, колишнім слідчим в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області, ОСОБА_4, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, винесено постанови про призначення судово-економічних експертиз по підприємствах ТОВ «Алпеко», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті-Сервіс», проведення яких доручено експерту з економічних питань ОСОБА_5 Постанови та матеріали адміністративних справ експертом отримані 18.11.2014 року.

03.03.2015 року матеріали адміністративних справ експертом повернуті слідчому.

З часу вилучення адміністративних справ, будь-яких запитів або листів щодо їх повернення з судових та інших інстанцій до прокуратури Одеської області не надходило.

Наприкінці липня 2015 року до ОСОБА_1 звернувся прокурор відділу Генеральної прокуратури України, ОСОБА_6, з запитом щодо проведення слідчими слідчого управління прокуратури області в Одеському окружному адміністративному суді вилучення адміністративних справ.

Позивачем було з'ясовано, що дійсно у 2014 році таке вилучення мало місце в рамках кримінального провадження № 0000111.

31.07.2015 року прокурором відділу, Кузьмичовим В.Г., за вказівкою позивача, підготовлено відповідну інформацію з поставленого питання, яку ОСОБА_1 вивчив, підписав та направив на електрону адресу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 та поштовим зв'язком до Генеральної прокуратури України.

У серпні 2015 року, після отримання листа Генеральної прокуратури України, матеріали адміністративних справ одразу були направлені до суду листом від 12.08.2015 року за № 17/1/2-3073-17 2371вих.15.

З 10.08.2015 року по 04.09.2015 року включно, відповідно до наказу прокурора Одеської області від 04.08.2015 року № 1920к, позивач перебував у черговій відпустці. Приступивши до роботи 07.09.2015 року йому стало відомо, що 02.09.2015 року з Генеральної прокуратури України, за вихідним номером № 17/7/2-21099-15 від 28.08.2015 року, за підписом заступника начальника Головного слідчого управління - начальника управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури, ОСОБА_7, до прокуратури Одеської області надійшов запит про надання письмової інформації щодо вилучення в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 в Одеському окружному адміністративному суді адміністративних справ по підприємствах ТОВ «Алпеко», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті-Сервіс».

Розгляд даного листа було доручено виконувачу обов'язків начальника відділу ОСОБА_8 та останнім передоручено - прокурору відділу Кузьмичову В.Г.

14.09.2015 року за результатами розгляду листа, прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, Кузьмичовим В.Г., позивачу надано завізований ним проект відповіді на запит Генеральної прокуратури України. Відповідь була завізована позивачем та у подальшому надана на підпис заступнику прокурора Одеської області, ОСОБА_9

Позивач зазначає, що крім відсутності складу дисциплінарного проступку, останнього не ознайомлено з матеріалами службової перевірки.

Відповідно до положень ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається зі змісту Наказу, відповідач вказує, що дії відбувалися протягом червня - жовтня 2014 року, тобто за один рік та три місяці до видання наказу. ГПУ стало відомо про це більш ніж за п'ять місяців до застосування дисциплінарного стягнення - видання наказу .

В ході розгляду справи, позивач, посилаючись на обґрунтування, викладені у адміністративному позові підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Крім того, додатково суду пояснив, що згідно норм кримінально-процесуального законодавства та відповідно до службових обов'язків, позивач не може відповідати за дії, які вчиняються в межах досудового розслідування кримінального провадження, так як не має права втручатися в процес кримінального провадження, оскільки не є прокурором у ньому та процесуальним керівником.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, зазначивши, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани здійснено наказом Генеральним прокурором України від 16.01.2016 року, своєчасно, в межах наданих повноважень, у спосіб, що передбачений Законом України «Про прокуратуру», та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Таке реагування на проступок відповідає ступеню його тяжкості.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до Наказу № 1769к від 23.07.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області.

Наказом Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 року за неналежне виконання службових обов'язків при організації нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва начальнику відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області старшому раднику юстиції ОСОБА_1 оголошено догану. У наказі, зокрема, зазначено, що вчиненню тривалих порушень сприяла відсутність контролю з боку начальника відділу процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_1 Крім того, ОСОБА_1 вчинялися активні дії, спрямовані на приховування зазначених неправомірних дій, зокрема направлялись завідомо неправдиві інформації з цього приводу до Генеральної прокуратури України.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, став затверджений 12.01.2016 року Генеральним прокурором України висновок за результатами службової перевірки від 30.12.2015 року за фактами перешкоджання працівниками прокуратури Одеської області здійсненню правосуддя Верховним Судом України та безпідставного вилучення судових справ з Одеського окружного адміністративного суду.

Судом встановлено, що службову перевірку щодо правомірності дій позивача проведено Генерального прокурора України згідно наказу від 02.12.2015 року № 373 на звернення Верховного Суду України щодо перешкоджання правосуддю прокуратурою Одеської області.

Відповідно до висновку за результатами службової перевірки встановлено, що у 2013 році, у м. Одесі групою осіб реалізовано схему привласнення коштів Державного бюджету України шляхом маніпулювання інститутами коригування митної вартості товарів.

У злочинній схемі було використано низку підприємств, зокрема ПП «Вестра», ТОВ «Айті-Сервіс», ТОВ «Толиман», ТОВ «Вара Трейд», якими напередодні ввезено на митну територію України вантаж та сплачено самостійно визначені суми митних платежів.

Вказаними підприємствами до суду подано 44 позовні заяви про відшкодування з Державного бюджету України митних платежів, які судом задоволено.

За фактом привласнення, у такий спосіб, коштів державного бюджету СВ УМВС України на Одеській залізниці упродовж червня - листопада 2013 року розпочато 13 кримінальних проваджень, за ст. ст. 190, 212 КК України.

Водночас, Генеральною прокуратурою України та Південною митницею Міндоходів у порядку ст.237 КАС України подано до Верховного Суду України заяви про скасування судових рішень щодо відшкодування ПП "Вестра", ТОВ "Айті-Сервіс", ТОВ "Толиман", ТОВ "Вара Трейд" коштів, у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Протягом червня-липня 2014 року за заявами Генеральної прокуратури України Верховним Судом України відкрито одинадцять проваджень та винесено ухвали про витребування справ з Одеського окружного адміністративного суду.

Однак, до Верховного Суду України надійшло лише дві справи щодо ПП "Вестра" та ТОВ "Толиман".

Решта судових рішень у дев'яти справах переглянуті не були, оскільки, їх оригінали у повному обсязі, у період їх витребування Верховним Судом України (червень-вересень 2014 року), вилучено слідчим прокуратури Одеської області з приміщення Одеського окружного адміністративного суду для виконання завдань кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 року.

Матеріали зазначеного кримінального провадження вивчалися Генеральною прокуратурою України. Про стан його розслідування, 03.07.2015 року заслухано на нараді у заступника начальника Головного слідчого управління.

В висновку зазначено, що предметом розслідування цього провадження є діяльність конвертаційного центру, до вигодоформуючих суб'єктів (податкових ям), до якого входили: ТОВ «Апріор Сервіс», ТОВ «Міртон» та ТОВ «Мрія-2010», що жодним чином не стосується вищезазначеного судового спору чи діяльності групи підприємств-позивачів, митних органів, органів казначейської служби тощо.

Відповідно до листа від 23.06.2015 року № 17/1/2-3073-14, при направленні до Генеральної прокуратури України кримінального провадження № 0000111 від 21.03.2014 року, матеріали судових справ не долучено.

У зв'язку з цим, за результатами виявлених порушень 28.08.2015 року до прокуратури Одеської області направлено лист-зауваження з вимогою ініціювати проведення за вказаним фактом службового розслідування.

Заступником прокурора Одеської області, ОСОБА_10, організацію розгляду листа-зауваження Генеральної прокуратури України доручено начальнику відділу процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_11

У свою чергу ОСОБА_11 передав лист Генеральної прокуратури України на особистий розгляд підлеглому прокурору відділу, Кузьмичову В.Г..

14.09.2015 року Кузьмичов В.Г. та ОСОБА_11 за підписом заступника прокуратура Одеської області ОСОБА_9, підготували відповідь за №(16)15/1-3073-14 про відсутність порушень закону під час вилучення справ у суді.

Зокрема, у відповіді зазначено, що виїмку судових справ було проведено у зв'язку із відмовою підприємств надати документи на запити, направлені відповідно до ст. 93 КПК України, які містились та містяться у томі к/п № 8 а.п. 112, 114, 118, 120, 126, 270, 276, 277, 283, 326-327.

08.12.2015 року, в наданих Генеральному прокурору України письмових поясненнях позивач зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 проводилась велика кількість виїмок різноманітної документації, у тому числі по підприємствах, які мали взаємовідносини з підприємствами з ознаками фіктивності. Позивач вважає, що вилучення в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000111 в Одеському окружному адміністративному суді адміністративних справ по підприємствах ТОВ « Алпеко», ТОВ «Варра Трейд», ПП «Вестра», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Айті-Сервіс» проведено законно, так як вилучення відбувалось на підставі ухвал слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси.

Судом встановлено, що клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення виїмки матеріалів адміністративних справ в Одеському окружному адміністративному суді від 24.06.2014 року, 29.07.2014 року та 17.10.2014 року погоджені з прокурором Кузьмичовим В.Г. та були задоволені судом.

Також, у відповіді до Генеральної прокуратури України від 14.09.2015 за № 15/1-3073-14 зазначено, що оригінали судових справ, які вилучені з Одеського окружного адміністративного суду, 18.11.2014 року направлялись експерту з економічних питань, ОСОБА_5 для проведення судово-економічної експертизи на предмет завданих збитків в результаті взаємовідносин ПП «Вестра», ТОВ «Айті-Сервіс», ТОВ «Толиман» та ТОВ «Вара Трейд» із зареєстрованими в Україні підприємствами з ознаками фіктивності, зокрема ТОВ «Апріор Сервіс», ТОВ «Міртон», ТОВ «Мрія-2010» та іншими.

Відповідно до супровідних листів, судовому експерту ОСОБА_5 було направлено постанови про призначення судово-економічних експертиз від 03.11.2014 року по кримінальному провадженню №0000111 від 21.03.2014 року та документація підприємств, яка наявна в адміністративних справах.

Відповідно до листа від 14.09.2015 року № (16)15/1-3073-14 заступника прокурора Одеської області,. ОСОБА_9, матеріали адміністративних справ 03.03.2015 року експертом повернуті слідчому.

12.08.2015 року матеріали адміністративних справ повернуто до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про прокуратуру" (далі - ЗУ «Про прокуратуру»), діяльність прокуратури ґрунтується на засадах, зокрема: недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.43 ЗУ «Про прокуратуру», прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав невиконання чи неналежного виконання службових обов'язків.

Згідно з п.3 ст.48 ЗУ "Про прокуратуру" при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ЗУ "Про прокуратуру", на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

1) догана;

2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора України);

3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Постановою Верховної Ради України від 06.11.1991 року № 1796-ХІІ затверджено Дисциплінарний статут прокуратури України (далі - Статут).

Відповідно до ст.2 Статуту, працівники прокуратури повинні мати високі моральні якості, бути принциповими і непримиренними до порушень законів, поєднувати виконання своїх професійних обов'язків з громадянською мужністю, справедливістю та непідкупністю. Вони повинні особисто суворо додержувати вимог закону, виявляти ініціативу в роботі, підвищувати її якість та ефективність і сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, забезпеченню демократії,

формуванню правосвідомості громадян, поваги до законів, норм та правил суспільного життя.

Згідно вимог ч.1 ст.8 Статуту, дисциплінарні стягнення до прокурорсько-слідчих працівників, а також працівників навчальних, наукових та інших установ прокуратури застосовується за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків або за проступок, який порочить його як працівника прокуратури.

Відповідно до п.1 ст.9 Статуту, дисциплінарними стягненнями є, зокрема, догана.

Згідно положень ст.10 Статуту, генеральний прокурор України має право застосовувати дисциплінарні стягнення, зазначені у статті 9 цього Статуту, в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Приписами статті 11 Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню вини та тяжкості проступку. Прокурор, який вирішує питання про накладення стягнення, повинен особисто з'ясувати обставини проступку та одержати письмове пояснення від особи, яка його вчинила. В разі необхідності може бути призначено службову перевірку.

Відповідно до положень ст. 12 Статуту, дисциплінарне стягнення застосовується протягом одного місяця з дня виявлення проступку, не враховуючи часу службової перевірки, тимчасової непрацездатності працівника та перебування його у відпустці, але не пізніше одного року з дня вчинення проступку. Строк проведення службової перевірки не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог п. 1.2. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України (далі - Інструкція), затвердженої наказом Генерального прокурора України № 104 від 24.09.2014 року, службове розслідування (перевірка) - це комплекс заходів, які проводяться у випадках скоєння працівниками прокуратури ганебних вчинків - кримінальних, корупційних правопорушень, керування транспортними засобами у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння, порушення присяги працівника прокуратури і Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, які дискредитують їх як працівників прокуратури та шкодять авторитету органів прокуратури, а також за фактами порушень виконавської та трудових дисципліни, неправомірного втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягань на їх життя, здоров'я та майно, загибелі та в інших випадках, передбачених цією Інструкцією.

Пунктом 1.3 Інструкції визначено, що метою службових розслідувань (перевірок) є швидке, всебічне, повне та неупереджене з'ясування обставин, за яких скоєно ганебні вчинки, допущено неправомірне втручання у службову діяльність працівників прокуратури, посягання на їх життя, здоров'я та майно, виявлення причин і умов, що їм сприяли, зміцнення службової дисципліни та попередження правопорушень серед особового складу.

Відповідно до ст.2 Кримінально-процесуального Кодексу України (далі КПК України), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч.2 ст.159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Частиною 1 ст.160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Враховуючи принцип кримінального процесу закріплений у ч. 1 ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Аналогічні норми закріплені у ст.ст. 16 та 17 Закону України «Про прокуратуру».

Суд зазначає, що виключно слідчий суддя надає юридичну оцінку законності та обґрунтованості застосування заходів кримінального забезпечення у кримінальному провадженні ініційованих слідчим чи прокурором (процесуальним керівником).

Як встановлено судом, позивач у справі не був слідчим, прокурором, процесуальним керівником при здійсненні кримінального провадження № 0000111.

Кримінальний процесуальний кодекс України та Закон України «Про прокуратуру» не надає права та не покладає обов'язку на начальника відділу чи керівництво прокуратури області щодо погодження чи відмову у погодженні клопотання слідчого про застосування заходів кримінального забезпечення, незалежно від рішення процесуального керівника.

Розподілом обов'язків між працівниками відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеcької області, затвердженого заступником прокурора Одеської області 14.09.2015 року, не передбачений контроль начальника відділу за законністю та обґрунтованістю застосування заходів кримінального забезпечення на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні, оскільки такий контроль суперечить вимогам кримінального процесуального закону та є незаконним втручанням у кримінальне провадження.

Відповідно до Положення про процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області, затвердженого наказом прокурора області № 490 від 17.10.2014 року та Положення про відділ процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області, затвердженого наказом прокурора області № 412 від 08.09.2015 року, позивач організовує та несе особисту відповідальність за своєчасне і якісне виконання працівниками відділу наказів, вказівок Генерального прокурора України, прокурора області та його заступників; організовує здійснення прокурорами очолюваного відділу нагляду у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням відповідно до положень ст.36 КПК України, та інші передбачені законом повноваження з цих питань, при розслідуванні слідчими слідчого управління прокуратури області кримінальних проваджень, притягнення до відповідальності винних, додержання при цьому прав та свобод людини і громадянина, невідкладне вжиття заходів до їх порушення; особисто за дорученням керівництва прокуратури області вивчає кримінальні провадження, досудове розслідування у яких здійснюється слідчими слідчого управління та вживає заходи реагування на виявлені порушення закону.

У кримінальному провадженні № 0000111 процесуальне керівництво позивач не здійснював.

Як встановлено судом, відповідно до покладених на нього службових обов'язків, ніяких доручень або вказівок по кримінальному провадженню від керівництва прокуратури області позивачу не надходило.

Суд зазначає, що як у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, так і у матеріалах службової перевірки Генеральної прокуратури України не зазначено жодної норми закону чи іншого нормативного-правового акту, який порушено позивачем, не вказано конкретного функціонального обов'язку, що не виконаний або неналежно виконаний.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пункт 6 висновку про результати службової перевірки Генеральної прокуратури України від 30.12.2015 року є невмотивованим, тому наказ Генерального прокурора України № 1дк від 16.01.2016 року не ґрунтується на фактичних обставинах виконання позивачем службових обов'язків та виданий із порушенням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 16, ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру», ч. 1 ст. 8, п. 1 ст. 9, ст. 10 Дисциплінарного статуту прокуратури України, тому є протиправним і підлягає скасуванню в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Одночасно, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу, так як з правового дослідження зазначених вище норм, вбачається що відповідач при прийнятті наказу діяв в межах повноважень та на підставі ЗУ «Про прокуратуру» та Дисциплінарного Статуту прокуратури України. Також, суд не погоджується з твердженням позивача щодо пропущення відповідачем строків притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки, встановлені, на думку відповідача, порушення відносно ОСОБА_1 були виявлені під час проведення службової перевірки.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7,8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання незаконним та скасування наказу в частині.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Генеральної прокуратури України № 1дк від 16.01.2016 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині притягнення начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Н.В. Бжассо

Суддя О.А.Левчук

Суддя С.О.Стефанов