Справа № 225/4588/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Челюбєєв Є.В.
Суддя-доповідач - Васильєва Ірина Анатоліївна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року справа №225/4588/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Судді: Жаботинської С.В.

Казначеєва Е.Г.

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.,

Представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Рижко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по справі № 225/4588/16-а за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання відновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2016 року ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4В.) звернувся з адміністративним позовом в Дзержинський міський суд Донецької області з вимогами до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську (далі - відповідач, УПФУ в м. Дзержинську) про визнання неправомірними дії відповідача про відмову в поновленні пенсії по інвалідності, та зобов'язання відповідача відновити пенсію по інвалідності з 01 квітня 2016 року (арк. справи 2-4).

Постановою Дзержинського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2016 року вищенаведений адміністративний позов задоволено, визнані неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в поновленні пенсії по інвалідності, та зобов'язано відповідача відновити позивачу виплату раніше призначеної пенсії з 01 квітня 2016 року (арк. справи 28-34).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в доводах якої зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки судом не прийнято до уваги, що позивач є працюючим пенсіонером в органі місцевого самоврядування, а отже виплата йому призначеної за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії як інваліду III групи за загальним захворювань, з урахуванням частини сьомої статті 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не виплачується, оскільки підставою для тимчасової невиплати пенсії є період його роботи в органах місцевого самоврядування (арк. справи 45-47).

Позивач просив розглядати справу за його відсутності, а також у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, про що надіслав на адресу суду заяву.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги, з урахуванням яких просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, з 02 березня 2016 року позивачу призначена пенсія по інвалідності за загальним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, з 01 квітня 2016 року позивач у відповідності до рішення Артемівської міської ради від 24 березня 2016 року № 6/52-5 обіймає посаду міського голови з питань діяльності виконавчих органів цієї ради, при цьому, звернення позивача до суду із даним позовом обумовлено тим, що відповідач рішенням від 29 липня 2016 року № 415 на звернення позивача відмовив останньому у поновленні з 01 квітня 2016 року виплати пенсії по інвалідності за загальним захворюванням, оскільки він з 01 квітня 2016 року є працюючим пенсіонером на посаді заступника міського голови ради, яка у відповідності до частини 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відноситься до посад в органах місцевого самоврядування (арк. справи 6).

Таким чином спірним питанням даної справи є дії відповідача по невиплаті позивачеві з 01 квітня 2016 року пенсії по інвалідності (за загальним захворюванням), яка призначена останньому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI - внаслідок обіймання ним з 01 квітня 2016 року посади заступника міського голови ради.

З приводу спірного питання колегія суддів зазначає.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI окрім іншого визначаються підстави для призначення виплати та перерахунку пенсії, при цьому зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 47 вказаного Закону передбачена процедура виплати пенсії.

При цьому статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачається оплата праці, відпустки та пенсійне забезпечення працюючих в цих органах осіб.

Як встановлено судом, позивачу призначена пенсія по інвалідності за загальним захворюванням відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-VI.

Виплата вказаної пенсії повинна проводитись згідно зі статтею 47 вказаного Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-УШ (далі - Закон № 911-УШ), абз. 2 та 3 ч.1 ст.47 Закону № 1058-1У викладено в такій редакції:

«Тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів 1 та П групи, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

До того ж вказано, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Також зазначеним вище Законом ч.7 ст.21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» викладено в такій редакції:

«Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів 1 та П груп, інвалідам війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період служби в органах місцевого самоврядування, пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» позивач є посадовою особою місцевого самоврядування, оскільки він працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за

рахунок місцевого бюджету.

Як зазначалось вище, позивач з 01 квітня 2016 року та по теперішній час працює на посаді заступника міського голови ради, а тому, оскільки він є працюючим пенсіонером в органі місцевого самоврядування то виплата йому раніше призначеної за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії з урахуванням частини сьомої статті 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» тимчасово у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року не виплачується, оскільки підставою для тимчасової невиплати пенсії є період його роботи в органах місцевого самоврядування.

При цьому, як вказувалось судом вище, після звільнення з роботи поновлюється виплата пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не здійснюючи позивачу тимчасово з 01 квітня 2016 року виплату пенсії, діяв відповідно до вимог законодавства, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно зроблено висновок про задоволення вимог позивача «з посиланням на те, що з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач не дає права на призначення пенсії, а тому у даному випадку до нього не застосовується частина 7 статті 21 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» - оскільки у частину 7 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» внесено зміни стосовно невиплати у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року вже призначеної пенсії особам, які в цей період працюють в органах місцевого самоврядування, а не йде мова про її призначення у цей період взагалі.

Тому, з урахуванням того, що судом першої інстанції помилково до даних правовідносин не прийняті до уваги вказані обставини, чим порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог статті 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по справі № 225/4588/16-а, - задовольнити.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 05 вересня 2016 року по справі № 225/4588/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання відновити виплату пенсії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Постанова у повному обсязі складена 23 листопада 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв