Справа № 826/16904/14
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Губська О.А.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Макаревич О.С.

пр-к позивача Павлік І.П.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернулася з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 13 жовтня 2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду дійсним обставинами справи, порушення норм матеріального права, просить ухвалене рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі акта від 18 вересня 2014 року №5057/26-56-22-01-03/03150071 "Про результати планової виїзної перевірки ПАТ "Київський річковий порт" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року", в якому зафіксовано порушення позивачем, зокрема, пункту 271.1 статті 271, пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено земельний податок в загальному розмірі 3 888 345,04 грн., в тому числі за січень 2013 року на суму 324028,86 грн. за лютий 2013 року - 324 028,86 грн., за березень 2013 року - 324 028,86 грн., за квітень 2013 року - 324 028,86 грн., за травень 2013 року - 324 028,86 грн., червень 2013 року - 324 028,86 грн., липень 2013 року - 324 028,86 грн., серпень 2013 року - 324 028,86 грн., вересень 2013 року - 324 028,86 грн., жовтень 2013 року - 324 028,86 грн., листопад 2013 року - 324 028,86 грн., грудень 2013 року - 324 029,55грн.; підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України ПАТ "Київський річковий порт" несвоєчасно подано декларацію з податку на землю за 2013 рік, Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято повідомлення - рішення від 13 жовтня 2014 року №.

Відповідно до зазначеного податкового повідомлення-рішення ПАТ "Київський річковий порт" збільшено суму грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на 4 860 601,30 грн., в тому числі за основним платежем - 3 888 345,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 972 256,26 грн.

Підставою для висновку відповідача про порушення позивачем пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України та заниження земельного податку стало оподаткування ПАТ "Київський річковий порт" земельних ділянок за ставкою податку за земельну ділянку, нормативна грошова оцінка яких не оновлена, а також несвоєчасне подання позивачем до ДПІ у Подільському районі декларації з податку на землю за 2013 рік. Крім того, відповідач зазначав, що позивачем до перевірки не надано довідки про нормативно - грошову оцінку земельних ділянок, які згідно кадастрової книги рахуються за підприємством.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності оподаткування земельних ділянок ПАТ "Київський річковий порт" з урахуванням нормативно-грошової оцінки землі рішення Київської міської ради від 26 липня 2007 року №43/1877 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення". Крім того, суд першої інстанції вказував про відсутність у позивача необхідності нарахування та сплати земельного податку по земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Турівська,12, кадастровий номер 85:324:003.

Колегія суддів не може не погодитися з такими висновками суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Згідно п. 269.1 ст. 269 ПКУ платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Об'єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст. 270 ПКУ).

Пунктом 271.1 ст. 271 ПКУ визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно п.271.2. ПКУ рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюються відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель змін (плановий період), в іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з п.284.1 ст. 284 ПКУ, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам.

Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПКУ підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Отже, контролюючі органи для визначення власникам земельних ділянок розміру земельного податку використовують дані державного земельного кадастру щодо площі земельних ділянок, їх нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад щодо ставок земельного податку.

Правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель, регулює Закон України "Про оцінку земель".

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами;

Згідно ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Випадки обов'язкового проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок передбачені ст. 13 Закону України «Про оцінку земель», зокрема, визначення розміру земельного податку; визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності; розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель; відчуження земельних ділянок площею понад 50 гектарів, що належать до державної або комунальної власності, для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд.

Статтею 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що однією із підстав для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Механізм визначення нормативної грошової оцінки земель врегульований Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 року №18/15/21/11.

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови (п.1.4).

Пунктом 3.1 цього Порядку визначено, що в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Отже, розмір земельного податку, який підлягає сплаті до бюджету, залежить від нормативної грошової оцінки землі, а при визначенні останньої враховується коефіцієнт функціонального використання землі.

Судом першої інстанції встановлено, що грошова оцінка земель у м. Києві встановлена згідно рішення Київської міської ради від 26.07.2007 № 43/1877 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення».

Ставку податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлено статтею 274 Податкового кодексу України у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що за даними автоматизованої системи ПК "Кадастр" за ПАТ "Київський річковий порт" обліковуються наступні земельні ділянки: кадастровий номер 85:316:022, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, 14, площею 41282,27 кв. м; кадастровий номер 85:316:026, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, 14, площею 9055,73 кв. м.; кадастровий номер 85:316:027, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, 14, площею 5503,63 кв. м.; кадастровий номер 85:316:028, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, 14, площею 7454,07 кв. м.; кадастровий номер 85:316:041, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, 14, площею 2135,82 кв. м.; кадастровий номер 85:319:008, розташована вул. Електриків, площею 1405,58 кв. м.; кадастровий номер 85:319:026, розташована вул. Електриків, 23б, площею 41689,99 кв. м.; кадастровий номер 85:320:002, розташована вул. Електриків, 12 площею 73664,2 кв. м.; кадастровий номер 85:320:116, розташована вул. Електриків, 12а площею 876,41 кв. м.; кадастровий номер 85:329:007, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, площею 3840,67 кв. м.; кадастровий номер 85:329:019, розташована вул. Набережно-Хрещатицька, площею 972,82 кв. м; кадастровий номер 85:330:002, розташована площа Поштова, площею 17412,75 кв. м., кадастровий номер 85:329:001, розташована вул. Турівська,12 площею 982,26 кв. м. (лист Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 19 вересня 2011року №07-387/26346).

Розрахунок земельного податку ПАТ "Київський річковий порт" проведено на підставі рішення Київської міської ради від 26 липня 2007 року №43/1877 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення", яким затверджено нормативно грошову оцінку зазначених земельних ділянок. При цьому така нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена з врахуванням коефіцієнту на функціональне використання землі.

Отже, враховуючи періодичність проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, безпосереднє проведення якої пов'язано із прийняттям відповідних рішень органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність оподаткування земельних ділянок ПАТ "Київський річковий порт" з урахуванням нормативно-грошової оцінки землі рішенням Київської міської ради від 26 липня 2007 року №43/1877 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Києва та Порядку її визначення".

При розрахунку розміру земельного податку, що підлягав сплаті за 2013 рік, позивачем правильно визначено базу оподаткування, з урахуванням чинних витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, який відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2014 дорівнює 1,0.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у ПАТ "Київський річковий порт" необхідності нарахування та сплати земельного податку по земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Турівська,12, кадастровий номер 85:324:003, з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками податків є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 цього Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2000 року Київською міською радою прийнято рішення №139/1116 "Про згоду на безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку на вулиці Турівській, 12", яким вирішено надати згоду на безоплатне прийняття гуртожитку на вулиці Турівській, 12 до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передачу його до комунальної власності територіальної громади Подільського району, та доручити виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснити прийом-передачу майна-гуртожитку на вулиці Турівській, 12 в установленому законодавством порядку.

На виконання вищезазначеного рішення позивачем здійснено передачу гуртожитку Київській міській державній адміністрації, який згодом був передано Подільській районній раді міста Києва, за трьохстороннім актом приймання-передачі гуртожитку до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передачі у комунальну власність територіальної громади Подільської районної ради міста Києва відповідно до рішення Київської міської ради від 21 грудня 2000 року №139/1116 "Про згоду на безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожитку на вулиці Турівській, 12" станом на 01 лютого 2001 року, а також позивачем були передані всі документи та документація по гуртожитку за адресою: м. Київ, вул. Турівська,12.

Розпорядженням голови Подільської районної ради міста Києва від 11 червня 2001 року №643 затверджено акт приймання-передачі гуртожитку ВАТ "Київський річковий порт" до комунальної власності Подільського району по вулиці Турівській, 12".

Згідно з рішенням Подільської районної ради міста Києва від 27 червня 2001 року №190 надано згоду на безоплатну передачу у загальнодержавну власність нежилих приміщень за адресою: Турівська, 12 з віднесенням до сфери управління Державної податкової адміністрації України (на праві господарського відання) для потреб державної податкової інспекції у Подільському районі".

З листа Житлово-експлуатаційної контори №702 Комунального підприємства "Поділ-житло" Подільського району міста Києва від 07 грудня 2005 року №04/909, на балансі якої знаходиться гуртожиток по вулиці Турівська, 12, адресованого до начальника відділу землевпорядкування управління землеустрою - головного землевпорядника Подільського району, вбачається, що заявник просив внести зміни в автоматизовану систему ПК "Кадастр" у зв'язку з тим, що гуртожиток по вулиці Турівській, 12 був прийнятий ЖЕКом-702 КП "Поділ-житло" від ВАТ "Київський річковий порт" по акту приймання-передачі від 01 лютого 2001 року.

Враховуючи, що ПАТ "Київський річковий порт" не є власником або користувачем земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Турівська, 12, кадастровий номер 85:324:003, та, відповідно, не має обов'язку сплачувати земельний податок з цієї земельної ділянки.

За таких обставин, визначення відповідачем суми грошового зобов'язання із земельного податку в цій частині є протиправним, а податкове повідомлення-рішення від 13 жовтня 2014 року № підлягає скасуванню, в частині збільшення суми грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб на 4 860 431,30 грн., в тому числі за основним платежем - 3 888 345,04 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 972 086,26 грн.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Повний текст виготовлено - 17.11.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Губська О.А.

Беспалов О.О.