Справа № 813/3159/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року № 813/3159/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48399697, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (надалі Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівські області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову ВП №48399687 про відкриття виконавчого провадження, винесену державним виконавцем Матіїшин А.Я. Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС про примусове виконання виконавчого напису №1258, виданного 03.09.13 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить позивачу на праві власності для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 1339019,87 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на його адресу не надходило вказаної постанови і жодних документів по виконавчому провадженню не отримував. Крім того, позивач наголосив, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження , якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання. В даному позові виконавчий напис вчинено 03.09.2013 року, а предявлений до виконання 10.08.2015 року, що свідчить про пропуск строку для предявлення виконавчого документу до виконання та є підставою для відмови у його прийнятті до провадження. Також позивач вказує на те, що не було дотримано обовязкових вимог, які зазначаються у виконавчому документі. Враховуючи все вищенаведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження винесено правомірно. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

12 жовтня 2007 року позивачем було укладено кредитний договір №1303/1007/71-266 з Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» від імені якого діє Дрогобицьке відділення АКБ «ТАС-Комерцбанк» (а.с. 10-13).

12 жовтня 2007 року було посвідчено іпотечний договір приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_4 між позивачем та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк». (а.с. 7).

03 вересня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис №1258 в якому пропонував звернути стягнення на квартиру номер 6 (шість) в будинку під номером 23 (двадцять три) по вулиці Стрийській у місті Дрогобичі Львівської області , що належить на праві власності позивачу. (а.с. 14).

23 жовтня 2014 року державний виконавець Бабяк Л.В., винесла постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 67).

24 грудня 2014 року державний виконавцем ОСОБА_5 було повернено виконавчий лист стягувачеві. У звязку з тим, що у ВДВС Дрогобицього МРУЮ надійшов витяг з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про відмову у наданні дозволу на реалізацію нерухомого майна, так як у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована малолітня дитина.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в процесі судового розгляду, заява від ТзОВ «Кредитні ініціативи» про відкриття виконавчого провадження та примусове виконання рішення з одночасним накладенням арешту на майно та кошти боржника, виданого 03.09.2013 року на виконання до Дрогобицького МУЮ надійшла повторно.

10 серпня 2015 року державний виконавець Матіїшин А.Я. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 48399697 на підставі виконавчого документу виконавчого напису № 1258, виданого 03.09.13 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про звернення стягнення на квартиру № 6 в будинку під номером 23, по вул. Стрийській у місті Дрогобичі Львівської області, що належить на праві власності ОСОБА_1. Задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 1339 019, 87 грн. (а.с.47).

Судом встановлено, що акт опису та арешту майна від 30.11.2015 року накладено арешт на майно боржника, а саме на квартиру, розташовану за вказаною адресою.

Відповідачем постановою від 24.12.2015 року призначено експерта субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. (а.с.49).

27.09.2016 року державним виконавцем Матіїшином А.Я., було винесено постанову за № 48399697 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. (а.с.69).

Позивач вважає, що строк предявлення до виконання прострочено.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Порядок виконання судових рішень органами державної виконавчої служби визначений Законом України Про виконавче провадження від 21.04.1999р № 606-XIV, (далі Закон №606), ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.11 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст.17 Закону №606 примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом; відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як зокрема виконавчі написи нотаріусів.

Порядок відкриття виконавчого провадження визначений у ст. 19 вищевказаного Закону, згідно якої, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий 03 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 уже перебував на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ ( ВП 45183855).

. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону №606, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 25 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа виноситься постанова про відкриття виконавчого провадження.

Тому, на підставі вказаного, державним виконавцем 10 серпня 2015 року було винесено постанову № 48399697 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 1258 виданого 03.09.2013 року.

Таким чином, державний виконавець, діючи в межах повноважень та керуючись ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", прийняв до виконання виконавчий документ і відкрив виконавче провадження, так, як строк пред'явлення такого документа до виконання не закінчився.

Доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено 03.09.2013 року, а предявлений до виконання 10.08.2015 року, що свідчить пропуск строку для предявлення виконавчого документа до виконання та є підставою для відмови у його прийнятті до провадження не відповідає положенням ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження". Тобто, оскільки «повернення», у випадку повернення виконавчого документа стягувачу, повязується з постановою державного виконавця, відповідно, датою з якої починається перебіг процесуального строку для повторного предявлення виконавчого документа є дата винесення такої постанови, в даному випадку 24.12.2014 року.

Крім того, в постанові про повернення виконавчого документа від 24.12.2014 визначено строк до якого виконавчий документ може бути повторно предявлений - 24.12.2015 року.

Інші доводи позивача зазначені у позовній заяві не заслуговують на увагу, оскільки оскаржувані дії державного виконавця із відкриття виконавчого провадження 10.08.2016 року за виконавчим написом нотаріуса № 1258 від 03.09.2013 року узгоджуються з вимогами Закону №606, відповідають критеріям правомірності дій та рішень субєктів владних повноважень, наведеним в ч.3 ст.2 КАС України. Отже підстави для визнання постанови протиправною відсутні.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2016 року.

Суддя Кухар Н.А.