Справа № 2-а-/602/13/16,602/381/16-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Справа № 876/5825/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль сержанта поліції Крука Назарія Васильовича, третя особа управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття справи,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся з позовом в суд до поліцейського роти №3 батальйону УПП у м. Тернопіль сержанта поліції Крука Назарія Васильовича, третя особа управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції та просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху ПС2 №962073 від 25.04.2016 року та закрити провадження в справі про адміністративне правпорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що автомобіль, яким керував позивач, був припаркований в зоні дії знаку «зона паркування Управління Служби безпеки України», яка дійсно розташована поряд з пішохідним переходом, а позивач являється військовослужбовцем Управління Служби безпеки України в Тернопільській області і не повинен нести відповідальність. Поліцейський при винесенні постанови не ознайомив його з жодним доказом провини, не представив свідків, не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2016 року в справі №602/381/16а адміністративний позов було задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2016 року в справі №602/381/16а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне встановлення обставин справи.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 квітня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Тернопіль, сержантом поліції Крук Н.В. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 962073 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 25 квітня 2016 року о 10 год. 20 хв. в м. Тернопіль, на вул. Клінічна, здійснив зупинку автомобіля ЗАЗ ВІДА д.н.з. НОМЕР_1 безпосередньо на пішохідному переході, що не було пов'язано із наданням переваги в русі пішоходам, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/15 зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені в цій статті адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП після частини першої доповнено частиною другою такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Тобто, вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху належить до випадків скороченого провадження на які вказав Конституційний Суд України в рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/15, а тому відповідач діяв в межах наданих повноважень приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт правопорушення підтверджується фотокопією (а.с. 4) на якій зафіксовано знак 5.40 «Кінець зони стоянки»; фотокопією (а.с. 17), на якій зафіксовано розташування транспортного засобу позивача в безпосередній близькості до пішохідного переходу та під знаком 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід». При цьому з візуального огляду обох фотокопій видно, що транспортний засіб позивача припаркований в зоні дії знаку 5.40 «Кінець зони стоянки». Крім того, вчинення правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції задовольнити, постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 12 липня 2016 року в справі №602/381/16а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос

Повний текст виготовлено 21.11.2016 року