Справа № 804/7078/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2016 р. Справа № 804/7078/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача -Кудін М.В. представника відповідача - Немченко К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -
25 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПАТ "ПІВДГЗК", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, відповідач), в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо невчинення дій по здійсненню на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2016 року у сумі 1 054 372, 64 грн., за травень 2016 року у сумі 7 741 302, 73, за червень 2016 року у сумі 2 710 929, 70 грн.; зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ "ПІВДГЗК" за березень 2016 року у сумі 1 054 372, 64 грн., за травень 2016 року у сумі 7 741 302, 73, за червень 2016 року у сумі 2 710 929, 70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначене податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно не ґрунтується на законі та прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Надав письмові заперечення проти позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Державні податкові інспекції є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.
Разом з деклараціями ПДВ ПАТ «ПІВДГЗК» подало до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС України заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), а саме: березень 2016 року - 72 651 891,00 грн., з них відшкодовано - 71 597 518,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №104 від 27.05.2016 року, травень 2016 року - 107 052 261,00 грн., з них відшкодовано - 99 310 958,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №225 від 31.08.2016 року, червень 2016 року 68 068 441,00 грн., з них відшкодовано - 65 357 511,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням №226 від 31.08.2016 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначаються як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підпункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримавачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
За змістом пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України та у порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку правомірності нарахувань за березень, травень, червень 2016 року щодо суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, за результатами якої проведено підтвердження заявленої суми та сформовано висновок про суми відшкодування податку на додану вартість.
Таким чином, суми бюджетного відшкодування за березень 2016 року в розмірі 72 651 891, 00 грн.. за травень 2016 року у розмірі 107 052 261, 00 грн. та за червень 2016 року у розмірі 68 068 441, 00 грн. вважаються узгодженими.
Отже, з вищезазначеного вбачається, що відповідач був зобов'язаний, в строк передбачений законодавством, надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а саме Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, який відповідно до п.7 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011 та п.1 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, є територіальним органом Казначейської служби України через який вона здійснює свої повноваження щодо реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ «ПІВДГЗК», в свою чергу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, зобов'язаний був, в зазначені вище строки, перерахувати суму автоматичного відшкодування податку на додану вартість за відповідні періоди: березень у розмірі 72 651 891,00 грн., за травень 2016 року у розмірі 107 052 261,00 грн., та за червень 2016 року у розмірі 68 068 441,00 грн. на банківський рахунок ПАТ «ПІВДГЗК». Однак, зазначених вище дій, направлених на здійснення автоматичного відшкодування сум податку на додану вартість у повному обсязі на користь ПАТ «ПІВДГЗК» відповідачем здійснено не було.
Як зазначено вище, із заявленої до відшкодування суми ПДВ за березень 2016 року 72 651 891.00 грн. відшкодовано - 71 597 518,36 грн., за травень 2016 року - 107 052 261,00 грн. відшкодовано - 99 310 958,27 грн., за червень 2016 року - 68 068 441,00 грн. відшкодовано 65 357 511,30 грн.
Таким чином, сума заборгованості бюджету перед ПАТ «ПІВДГЗК» з ПДВ за періоди: березень, травень, червень 2016 року складає - 11 506 605,07 грн. (одинадцять мільйонів п'ятсот шість тисяч шістсот п'ять гривень) 07 коп.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську, не забезпечивши своєчасне бюджетне відшкодування сум ПДВ, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невідємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку відповідачем була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Належить зазначити також порушення субєктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно повязаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невідємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Сприяння верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-яка особа, перед тим, як вдатися до певних дій, мала змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
З огляду на викладене, суд вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі, оскільки протиправна бездіяльність ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області щодо несвоєчасної виплати суми бюджетного відшкодування є доведеною, відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаного висновку.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську в даній справі є суб'єктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового кодексу України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо невчинення дій по здійсненню на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2016 року у сумі 1 054 372, 64 грн., за травень 2016 року у сумі 7 741 302, 73, за червень 2016 року у сумі 2 710 929, 70 грн.
Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ "ПІВДГЗК" за березень 2016 року у сумі 1 054 372, 64 грн., за травень 2016 року у сумі 7 741 302, 73, за червень 2016 року у сумі 2 710 929, 70 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.11.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар