Справа № 204/2563/16-а (2-а/204/130/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2016 рокусправа № 204/2563/16-а (2-а/204/130/16)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року по справі № 204/2563/16-а (2-а/204/130/16) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську (далі по тексту відповідач), в якому просив суд скасувати постанову серії ПС 2 № 470723 від 30.03.2016 року про накладення штрафу в розмірі 425 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем не надано жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що ним не порушено п. 9.2 Правил дорожнього руху, оскільки не подаються попереджувальні сигнали при русі без зміни смуги руху на кривих у плані, тим більше у правилах дорожнього руху відсутнє поняття напрямок руху. Апелянт вказував, що він не змінював напрямок руху автомобіля, рухався у прямому напрямку, тому не було необхідності подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напряму. Апелянт вказував, що дії працівника поліції при винесенні постанови є порушенням процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута повно, всебічно та обєктивно, відповідно до вимог статей 276, 278, 280 КУпАП. Суд першої інстанції посилався на те, що позивачем допущено порушення Правил дорожнього руху та вказував, що термін «перехрестя» має таке значення як місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Судом першої інстанції було зясовано, що позивач не заперечує, що дійсно не подав сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку при зміні напрямку рух, тобто перед перестроюванням не подав сигнал світловим покажчиком повороту у напрямку руху.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором патрульної поліції роти № 6 батальйону № 1 капралом поліції ОСОБА_2 30.03.2016 року складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, автомобіль НОМЕР_1 30.03.2016 року о 8 год. 25 хв. у м. Дніпропетровськ на перехресті вул. Новокримської та вул. Тітова, водій якого був ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснюючи поворот не подав сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 б Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 122 КУпАП. Відповідно до відмітки на постанові ОСОБА_1 відмовився від пояснень та відмовився від підпису, копію постанови отримав.

Встановлено, що ОСОБА_1 не заперечує проти того, що 30.03.2016 року о 08.25 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався з вул. Новокримська у напрямку пр. Кірова (ОСОБА_3) та не подав сигнал світлового покажчика при зміні напрямку (перестроюванні) руху.

Графічні матеріали справи підтверджують вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП. Відповідно до графічних матеріалів, наявних в матеріалах справи, вулиця Новокримська не продовжується проспектом ОСОБА_4, для вїзду на проспект Олександра Поля необхідно здійснити маневр автомобілем, переїхати вулицю Тітова, пропускаючи та слідкуючи за іншими учасниками дорожнього руху. Рух автомобіля з вулиці Новокримської прямо є не вірним, оскільки вулиця Новокримська закінчується і відбувається виїзд на вулицю Тітова здійснюючи повороти, без здійснення руху автомобілем на вулицю Тітова неможливо виїхати на проспект ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Колегія суддів зазначає, що для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обовязково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина у діях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечував проти того, що ним було здійснено рух автомобілем з вулиці Новокримської на проспект ОСОБА_4 без увімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху (перестроюванні).

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом. Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

ОСОБА_1 не здійснював рух по суцільній смузі руху, не продовжував рухатись по смузі руху вулиці Новокримської а здійснив маневрування з поворотом на вулицю Тітова та здійснив перестроювання на проспект ОСОБА_4.

Відповідно до п. 9.2б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегія суддів вказує на наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме, порушення правила попереджувальних сигналів, порушення вимоги п.9.2 Правил дорожнього руху. Сума штрафу відповідає ч. 2 ст. 122 КУпАП у редакції, що діяла на час вчинення правопорушення.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2016 року по справі № 204/2563/16-а (2-а/204/130/16) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України, відповідно до статей 211 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий