Справа № 823/1507/16
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року справа № 823/1507/16

м. Черкаси

12 год. 51 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Пилипаса Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - Дзензелівська сільська рада Маньківського району Черкаської області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 (далі-позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі-відповідач), в якій позивач просить:

1.визнати протиправним рішенням Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 7013/6-16 від 17.08.2016 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,83га у власність в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області;

2.зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,83га у власність в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Позов мотивований тим, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність в зв'язку з тим, що вона включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на продаж на земельних торгах.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що рішення ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 17.08.2016 № 7013/6-16 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, у зв'язку з тим, що спірну земельну ділянку включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, а тому керуючись ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України, управління відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Представник третьої особи - Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області щодо задоволення адміністративного позову не заперечував та просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2015 за № 0-28-0.1-834/2-15 відділ Держземагенства у Маньківському районі Черкаської області звернувся до ГУ Держземагенства у Черкаській області з заявою щодо включення земельної ділянки с/г призначення площею 4,8340га (код КОАТУУ :02:001) в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за межами населеного пункту до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах (аукціонах).

24.04.2015 наказом Головного управління Держземагенства у Черкаській області № 120/30-15 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» включено зокрема земельну ділянку с/г призначення площею 4,8340га (код КОАТУУ :02:001) в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за межами населеного пункту до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах та надано дозвіл на складання проекту землеустрою.

01.12.2015 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області укладено договір з ПП «Земекспертцентр» № 169 про підготовку лотів до продажу права оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні. Зокрема в додатку № 3 до договору міститься земельна ділянка с/г призначення площею 4,8340га (код КОАТУУ :02:001) в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Також, 06.06.2016 наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 362 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності с/г призначення кадастровий № НОМЕР_1 площею 4,8340га, яка розташована в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за межами населеного пункту для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону терміном на 7 років.

Судом встановлено, що 18.07.2016 ОСОБА_4 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8300га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Рішенням ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 17.08.2016 за № 7013/6-16 відмовлено у наданні позивачу такого дозволу з огляду на те, що земельна ділянка площею 1,8300га входить до складу земельної ділянки площею 4,8340га в адміністративних межах Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка включена до переліку, права на які виставляються на продаж на земельних торгах. У вказаному листі управління зазначило про неможливість вирішення порушеного питання, з посиланням на ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Суд також звернув увагу, що відповідачем повідомлено позивача щодо наявності зарезервованих земельних ділянок для учасників АТО.

Однак, не погоджуючися з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до пп.12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2015 року №14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 136 ЗК України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

З огляду на вищевказану норму земельного законодавства, право громадян на отримання безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності може обмежуватись загальними правилами земельного законодавства, зокрема частиною 3 статті 136 Земельного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування, та не означає передачу земельної ділянки у користування.

Статтею 134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 135 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 136 ЗК України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об'єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Частина 3 статті 136 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з пунктом 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об'єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Під час судового розгляду справи встановлено, що спірна земельна ділянка площею 1,8300га на час звернення позивача з клопотанням вже мала присвоєний кадастровий номер, тобто була сформованою.

Також суд не бере до уваги рішення Дзензелівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 16.09.2014 № 42-4/УІ щодо забезпечення земельними ділянками учасників АТО землями розташованими за межами населеного пункту зокрема і 5,2га поле «Садок» (біля пасіки Лимонове), яке згідно викопіювання знаходиться в межах спірної земельної ділянки, оскільки останнє прийняте за відсутності законодавчо - визначених повноважень сільської ради на землі державної власності.

Відповідно до абз.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій, з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2016