Справа № 802/1594/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1594/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

16 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Данильченка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року стосовно невиплаченого боргу повного розрахунку, зобов'язати Департамент ДВС Мін'юсту України усунути порушення його прав, шляхом перерахування пені в сумі 73 347,28 грн., за прострочення виконання рішення Європейського суду з прав людини, та 44 478,66 грн. як частину повного розрахунку при звільненні, що встановлено заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/12474/16-ц, а також стягнути з відповідача 10 000 грн. справедливої сатисфакції у відшкодування моральної шкоди і понесених витрат, пов'язаних з лікуванням внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Відповідно до ухвал Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року адміністративний позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року стосовно невиплаченого боргу повного розрахунку - залишено без розгляду, а в частині вимог про зобов'язання перерахунку 44478,66 грн., як частину розрахунку при звільненні - провадження у справі закрито.

Не погодившись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. При цьому, посилається на порушення судом при ухваленні оскаржених рішень норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, при постановленні оскарженої ухвали про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів повністю погоджується з такою позицією Вінницького окружного адміністративного суду, зважаючи на нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності щодо своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року стосовно невиплаченого боргу повного розрахунку, зобов'язати Департамент ДВС Міністерства юстиції України усунути порушення його прав шляхом виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині перерахування йому пені в сумі 73 347,28 грн. за затримку платежів при виконанні рішення Європейського суду з прав людини, та 44 478,66 грн. як частину повного розрахунку при звільненні, що встановлена рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2016 року, що набуло законної сили, всього на 117 825,94 грн., стягнути з відповідача 10 000 грн. справедливої сатисфакції відшкодування моральної шкоди і понесених витрат, пов'язаних з лікуванням, як наслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Разом з тим, однією з вимог у адміністративній справі № 802/840/16-а за позовом ОСОБА_2 до Урядового Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії та № 802/1462/16-а за позовом ОСОБА_2 до Департаменту ДВС Мін'юсту України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії є визнання протиправною бездіяльності Департаменту ДВС Мін'юсту України щодо своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року стосовно невиплаченого боргу повного розрахунку.

Отже, вказані справи в частині позовних вимог пов'язані між собою спором між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про залишення адміністративного позову без розгляду в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини від 17.07.2014 року у справі № 25663/02, в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004 року стосовно невиплаченого боргу повного розрахунку.

При цьому клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в іншій частині не підлягає задоволенню, оскільки у справах № 802/840/16-а, 802/1462/16-а також заявлені інші позовні вимоги, не пов'язані з вимогами у справі № 802/1594/16-а. Також, відповідачем у справі №802/4099/15-а є Міністерство юстиції України, а у справі № 802/1462/16-а, крім Департаменту ДВС Мін'юсту України, відповідачем виступає також Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини.

Що стосується оскарженої ухвали про закриття провадження у справі, то суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів повністю погоджується з такою позицією Вінницького окружного адміністративного суду, зважаючи на нижченаведене.

Як встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2016 року в цивільній справі № 127/12474/16-ц позов ОСОБА_2 до Державної акціонерної компанії "Укрресурси" про стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, компенсації втраченої частини коштів та відшкодування моральної шкоди задоволено. Стягнуто на користь позивача 44478,66 грн. середньомісячного заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітку внаслідок затримки в термінах його виплати. Дане рішення набуло законної сили 26.07.2016 року.

На виконання вказаного рішення постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві 10.08.2016 року відкрито виконавче провадження № 51887427 про стягнення з Державної акціонерної компанії "Укрресурс" на користь позивача 44478,66 грн.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В свою чергу, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби врегульовано ст. 181 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Саме такий інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби передбачений ст. 383 ЦПК України. Так, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так само, слід зауважити, що аналогічні висновки містяться і в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби". Зокрема, у постанові йдеться, що розділом VII ЦПК України визначено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, тому такі спори не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач у даній справі, зокрема оскаржує дії Департаменту ДВС Мін'юсту України щодо несвоєчасного виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2016 року, ухваленого за правилами цивільного судочинства, а також те, що позивач є стороною виконавчого провадження, вказану вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 157 КАС України суд першої інстанції вірно роз'яснив позивачу, що розгляд такої справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду, що видав виконавчий документ та здійснюється за правилами передбаченими Цивільно-процесуальним кодексом України.

Оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 200 КАС України вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржені ухвали суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 листопада 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.