Справа № 564/2112/14-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/43308/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії протиправними та зобов'язання призначити пенсію за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року, додаткову постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 році ОСОБА_4 в Костопільському районному суді Рівненської області пред'явив позов до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області (далі - УПФ України в Костопільському районі) про визнання рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії протиправними та зобов'язання призначити пенсію.

Просив:

- визнати протиправними дії та рішення УПФ України в Костопільському районі щодо відмови у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із дня звернення.

З урахуванням збільшених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії та рішення УПФ України в Костопільському районі щодо відмови у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із дня звернення та зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 25 лютого 1980 року по 18 лютого 1992 року на посаді слюсаря по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху, період роботи з 18 лютого 1992 року по 03 серпня 1993 року на посаді машиніста компресорних установок на Костопільському склозаводі та період роботи з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року на посаді машиніста компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз".

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року справу за позовом ОСОБА_4 повернуто до Костопільського районного суду, оскільки судом не були вирішені усі позовні вимоги позивача з урахуванням уточнених позовних вимог і у мотивувальній частині постанови не було зроблено висновку про уточнені позовні вимоги.

Додатковою постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до УПФ України в Костопільському районі в частині зобов'язання зарахувати до пільгового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 25 лютого 1980 року по 18 лютого 1992 року на посаді слюсаря по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху, період роботи з 18 лютого 1992 року по 03 серпня 1993 року на посаді машиніста компресорних установок на Костопільському склозаводі та період роботи з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року на посаді машиніста компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз", відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року та додаткову постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року, додаткову постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_4 працював з 25 лютого 1980 року по 18 лютого 1992 року слюсарем по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху Костопільського склозаводу, з 18 лютого 1992 року по 03 серпня 1993 року - машиністом компресорних установок на Костопільському склозаводі, з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року - машиністом компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз".

22 серпня 2014 року він звернувся до УПФ України в Костопільському районі із заявою про призначення пенсії з віком на пільгових умовах за Списком № 2.

04 вересня 2014 року УПФ України в Костопільському районі відмовило у задоволенні його заяви, мотивуючи своє рішення відсутністю підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року через не проведення атестації робочого місця позивача та повідомлено, що підтвердження вищезазначених періодів його роботи здійснюється комісіями з підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в областях, при поданні відповідних документів.

16 жовтня 2014 року Комісія при Головному УПФ України в Рівненській області, розглянувши заяву ОСОБА_4 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, та подані ним документи, прийняла рішення про відмову в підтвердженні періоду пільгової роботи за Списком № 2 слюсарем по ремонту та експлуатації газових установок в енергоцеху з 25 лютого 1980 року по 18 лютого 1992 року, оскільки документами не підтверджено, що енергоцех відноситься до основного виробництва та в підтвердженні пільгової роботи за Списком № 2 машиністом компресорних установок Костопільського склозаводу з 18 лютого 1992 року по 03 серпня 1993 року через відсутність документів про атестацію робочих місць.

Період пільгової роботи за Списком № 2 з 18 лютого 1992 року по 21 серпня 1992 року на посаді машиніста компресорних установок на Костопільському склозаводі Комісією підтверджено.

24 жовтня 2014 року УПФ України в Костопільському районі повідомило позивача, що за результатами розгляду поданих ним документів Комісія при Головному УПФ України в Рівненській області підтвердила періоди пільгової роботи за Списком № 2 лише з 18 лютого 1992 року по 21 серпня 1992 року. Згідно поданих документів загальний стаж роботи становить 38 років 07 місяців 05 днів та пільговий стаж за Списком № 2 - 6 місяців 4 дні, що є недостатнім для призначенні пенсії за віком.

З архівної довідки трудового архіву Костопільської районної ради Рівненської області від 23 липня 2014 року № 659 вбачається нарахування позивачеві заробітної плати за період 1981-1991 роки по посаді слюсаря по ремонту газового обладнання.

Згідно з уточнюючою довідкою про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, від 06 серпня 2014 року № 06/2179, ОСОБА_4 дійсно працював з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року машиністом компресорних установок четвертого розряду, за результатами атестації робочих місць право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 машиніста компресорних установок не підтверджено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що посада слюсаря по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху Костопільського склозаводу не передбачена Списком № 2. Період роботи з 21 серпня 1992 року по 03 серпня 1993 року на посаді машиніста компресорних установок на Костопільському склозаводі не підтверджено документами про проведення атестації робочих місць. Щодо роботи позивача у період з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року на посаді машиніста компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз", то за результатами атестації робочих місць не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 за цією посадою.

Щодо періодів його роботи з 25 лютого 1980 року по 18 лютого 1992 року слюсарем по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху, з 18 лютого 1992 року по 03 серпня 1993 року машиністом компресорних установок на Костопільському склозаводі та з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року на посаді машиніста компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз", суд першої інстанції прийшов до висновку, що підстави для зарахування до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії, зазначених періодів роботи позивача відсутні.

Зокрема, суд зазначив, що посада слюсаря по ремонту та експлуатації газового обладнання в енергоцеху Костопільського склозаводу не передбачена Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, а тому не може бути включена до пільгового стажу.

Період роботи позивача з 21 серпня 1992 року по 03 серпня 1993 року машиністом компресорних установок на Костопільському склозаводі не підтверджено документами про проведення атестації робочих місць, а тому не може бути включений до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Період роботи позивача з 04 серпня 1993 року по 30 грудня 2011 року машиністом компресорних установок на підприємстві "Рівнегаз" не може бути включений до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, оскільки, згідно наказів від 29 грудня 2000 року № 145 та від 03 квітня 2006 року № 44 по ВАТ "Рівнегаз" за результатами атестації робочих місць не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 за цією посадою. Жодних доказів того, що дана атестація проводилася неналежним чином в судовому засіданні не здобуто.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції та залишив постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року та додаткову постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року без змін.

Така правова позиція судів є правильною, оскільки вона ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, яка набрала чинності 21 серпня 1992 року, затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до якого атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Отже, за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

З метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 розроблено та затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Підпунктом 3 "Загальні професії по виробництву всіх видів керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" підрозділу 2 "Виробництво керамічних, фарфорових, фаянсових виробів та феритів" розділу XVIII "Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, чинною на час трудових правовідносин позивача із Костопільським склозаводом, передбачена посада слюсарі-ремонтники, зайняті на ремонті та обслуговуванні устаткування основного виробництва (позиція 2190203а-18559). Посада слюсаря по ремонту та обслуговуванню газових установок в енергоцеху вказаним переліком не передбачена.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, передбачена посада машиніста компресорних установок при роботі з шкідливими речовинами не нижче 3 класу небезпеки (позиція 775).

Оскільки Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, чинним на час трудових правовідносин позивача із Костопільським склозаводом, посада слюсаря по ремонту та обслуговуванню газових установок в енергоцеху не була передбачена, документами не підтверджено, що енергоцех відноситься до основного виробництва, а також оскільки відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 призначаються за результатами атестації робочих місць, то суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), від 07 квітня 2014 року (справа № 21-97а15), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14), від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 17 березня 2015 року (справа № 21-585а14), від 14 квітня 2015 року (справа № 21-383а14), від 19 травня 2015 року (справа № 132/1749/14-а).

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, то підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 21 січня 2015 року, додаткову постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі Рівненської області про визнання рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії протиправними та зобов'язання призначити пенсію - без зміни.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.