Справа № 802/1799/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 листопада 2016 р. Справа № 802/1799/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни,

Суддів: Віятик Наталії Володимирівни,
Мультян Марини Бондівни
за участю:

секретаря судового засідання: Коляденку Олександру Леонідовичу

позивача: Осіпова Д.В.,

представників позивача: Бойко В.М., Захарчука О.С.

представника відповідачів: Алєксєєвої Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (відповідач 2)

про: зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Міністерства оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.08.2011 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України було укладено контракт про проходження військової служби терміном на 5 років з 27.10.2011 року по 27.10.2016 року. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, що призвело до невідповідності за станом здоров`я займаній посаді та закінченням строку дії контракту ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу організації пошуково - рятувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 21.10.2016 року про звільнення з лав Збройних Сил України по закінченню строку дії поточного контракту.

На переконання ОСОБА_1 , всупереч умовам контракту та вимогам чинного законодавства України командування ПС ЗС України не проводить дій по його звільненню, а рапорт від 21.10.2016 року - не задоволено. На співбесіді 22.10.2016 року представниками командування повідомлено позивачу, що його рапорт задоволенню не підлягає, оскільки дія контракту продовжена у часі до закінчення особливого періоду, а тому підстави для звільнення відсутні.

Не погоджуючись із вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом у якому просив суд:

- зобов`язати командування ПС ЗС України в особі командира військової частини НОМЕР_1 вчинити встановлені законом дії направлені на звільнення старшого лейтенанта, офіцера відділення координації пошуково - рятувального забезпечення ОСОБА_1 з військової служби.

Ухвалою суду від 01.11.2016 року провадження у справі відкрито.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили адміністративний позов задовольнити посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні з підстав наведених у письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

03.08.2011 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України (а.с. 14-15). Контракт набув чинності 27.10.2011 року про що свідчить відповідна відмітка.

Пунктом 3 контракту визначено, що він є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством за погодженням сторін терміном на 5 років.

Таким чином строк дії контракту спливає 27.10.2016 року.

Згідно з свідоцтвом про хворобу №625/50 від 06.10.2016 року військово - лікарською комісією встановлено, що капітан ОСОБА_1 (за професією парашутист) не придатний до парашутних стрибків та обмежено придатний до військової служби.

21.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу організації пошуково - рятувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з лав Збройних Сил України по закінченню строку дії контракту від 03.08.2011 року.

22.10.2016 року із офіцером відділу організації ПРЗ військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 проведено співбесіду з приводу поданого рапорту щодо звільнення з лав Збройних Сил України. За результатами бесіди повідомлено останньому про відсутність законних підстав для звільнення у зв`язку із закінчення строку дії контракту.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2016 року №186 про проходження військової служби продовжено контракт від 03.08.2011 року до закінчення особливого періоду (а.с. 54).

На думку позивача дії командування Повітряних Сил Збройних Сил України неправомірні та такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства у зв`язку із чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховував наступне.

Як уже встановлено судом, дію контракту від 03.08.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командувача Повітряних Сил Збройних Сил України укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України було продовжено до закінчення особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, за змістом наведеної норми особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію.

Так, Указом в.о. Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17 березня 2014 року, затв. Законом України № 1126-VII від 17 березня 2014 року у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки, втручанням Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в Автономній Республіці Крим і місті Севастополі, оголошено та розпочато часткову мобілізацію.

Указом в.о. Президента України "Про часткову мобілізацію" 454/2014 від 06 травня 2014 року, затв. Законом України № 1240-VII від 06 травня 2014 року у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки у південних і східних регіонах держави внаслідок дальшого втручання Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в державі, оголошено та розпочато часткову мобілізацію.

Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" 607/2014 від 27 липня 2014 року, затв. Законом України № 1595-VII від 06 травня 2014 року у зв`язку з поширенням проявів тероризму на території України, що призводять до загибелі мирного населення, військовослужбовців і працівників військових формувань та правоохоронних органів України у східних регіонах держави, концентрацією угруповань військ (сил) зі значним наступальним потенціалом на території Російської Федерації поблизу державного кордону України, загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України, з метою забезпечення оборони держави, оголошено та розпочато часткову мобілізацію.

Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" № 15 від 14 січня 2015 року, затв. Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Згідно листа Міністерства оборони України № 322/2/8417 від 01 жовтня 2015 року "Щодо особливого періоду", у відповідності до ст. 1 Закону України "Про оборону України" з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17 березня 2014 року в Україні настав особливий період, який діє і на даний час.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Відповідно до статті 1 абзацу 6 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ч. 9 ст. 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба, а для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених частиною 8 ст. 26 цього Закону.

Отже, законодавець пов`язує продовження дії контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації не з часом дії особливого періоду, а з моментом його настання.

Враховуючи, що особливий період настав під час дії контракту позивача, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин застосовуються вимоги частини 9 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", якою визначено, що для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених абзацом другим частини третьої цієї статті та частиною восьмою статті 26 цього Закону.

У судовому засіданні позивач та його представники при обґрунтуванні позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_1 відповідно до умов контракту від 03.08.2011 року прийнятий на посаду офіцера відділення координації пошуково - рятувального забезпечення, зокрема, до його обов`язків належить виконання парашутних стрибків. Зазначена посада визначає коло вимог, що її займає в тому числі і до стану здоров`я. Згідно свідоцтва про хворобу №625/50 від 06.10.2016 року військово - лікарською комісією встановлено непридатність ОСОБА_1 до парашутних стрибків та обмежену придатність до військової служби. Враховуючи зазначене, позивач входить до кола осіб, що передбачені ч. 8 ст. 26 Закону та підлягає звільненню з лав Збройних Сил України в особливий період.

Колегією суддів критично оцінені такі посилання з огляду на наступне.

Порядок звільнення з військової служби унормовано статтею 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Частиною першою зазначеної статті передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" затверджено Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України яким врегульовано порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Частиною 2 ст. 252 Положення передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду військовослужбовці Збройних Сил України звільненню не підлягають та продовжують проходити військову службу понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до абз. б п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.

Так, зазначеною нормою Закону передбачено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються саме військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час. В той час як ГЛЛК Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 встановлено обмежену придатність до військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу від 06.10.2016 року за №625/50.

Враховуючи викладене суд прийшов до переконання, що посилання позивача на те, що продовження строку контракту з огляду на особливий період є неможливим, оскільки до нього застосовуються виключення передбачені ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" є помилковими та спростованими в ході судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначив та підтримав у ході судового розгляду справи, що у випадку дії особливого періоду Закон передбачає зміну однієї умови контракту, зокрема, строку його дії. Внесення до контракту будь яких інших змін без погодження з військовослужбовцем - не передбачено.

На противагу зазначеному судом встановлено, що згідно Наказу командира військової частини № НОМЕР_2 від 26.10.2016 року №186 продовжено термін проходження військової служби за контрактом з 27.10.2016 року на особливий період у Збройних Силах України до оголошення демобілізації капітану ОСОБА_1 , офіцеру відділу організації пошуково - рятувального забезпечення. Інших змін до контракту від 03.08.2011 року внесено не було.

Крім того суд відмічає, що норма щодо продовження дії контракту понад встановлені строки у особливий період є імперативною з поміж інших та носить обов`язковий характер.

Пунктом 2 ст. 252 Положення передбачено, зокрема, що накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених із списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню, крім наказів про звільнення у відставку військовослужбовців, визнаних за станом здоров`я непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, та в запас за підставами, що відповідають підставам звільнення, визначеним частиною восьмою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

За встановлених обставин суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 до жодної із категорій осіб, визначених ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" не відноситься, підстави для звільнення позивача з військової служби за контрактом до оголошення демобілізації - відсутні.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 14.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджена Наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, звільнення громадян з військової служби в особливий період проводиться посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення, на підставах, передбачених частиною восьмою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та з урахуванням особливостей, визначених статтею 26-2 цього Закону.

Тобто, позивач може бути звільнений з військової служби у зв`язку з закінченням контракту після оголошення демобілізації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Бошкова Юлія Миколаївна

Судді: Віятик Наталія Володимирівна

Мультян Марина Бондівна