Справа № 815/4703/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4703/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» про визнання протиправним та скасування рішення сесії № 27-VII від 23.12.2015р.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС», в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення ceciї Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 27-VII від 23.12.2015р. «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га»; судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сесією Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району 23.12.2015р. прийнято рішення № 27-VII «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га». На думку прокуратури, вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам законодавства. При цьому зазначено, що вказаним рішенням фактично передано в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» земельну ділянку площею 25 га, яка розташована на території Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області за межами населених пунктів. При цьому, відповідно до пункту 1 рішення надано дозвіл на обробіток та використання вказаної земельної ділянки терміном на 1 сільськогосподарський рік з 01.01.2016р. по 31.12.2016р., а згідно пункту 2 рішення встановлено розмір орендної плати 750 гривень за 1 гектар та пунктом 3 рішення визначено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 20 числа, кінцевий термін сплати орендної плати 01.11.2016р. Тобто, як зазначено прокуратурою, за використання земель, наданих в користування оскаржуваним рішенням товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» сплачує орендну плату, у розмірах та у строки визначені у рішенні. Поряд з цим, в порушення норм земельного законодавства договір оренди землі між третьою особою та сільською радою не укладався. Крім того, звертається увага, що у Орджонікідзевської сільської ради відсутні повноваження щодо розпорядження вказаними земельними ділянками. В порушення норм земельного законодавства, відповідна землевпорядна документація щодо передачі в оренду (надання в користування) товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» вказаної у рішенні сесії земельної ділянки не розроблялась. Акцентується увага, що згідно ст. 134 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок державної власності повинна здійснюватись на конкурентних засадах. З урахування наведеного, на думку прокуратури, рішення сесії Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 27-VII від 23.12.2015р. «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га» прийнято без наявності належних повноважень та з порушенням встановленої процедури, у звязку із чим останнє є незаконним та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник прокуратури, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та третя особа до судового засідання явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

19.10.2016р. (вх. № ЕП/2931/16) від Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у звязку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015р. рішенням III сесії VII скликання Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 27-VII відповідно до ст.26 п. 34, п. 35, та ст.33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, розрахунку розміру орендної плати на земельні ділянки за межами населених пунктів на 2016 рік по Ширяївському району, за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 надано дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» на обробіток та використання земельної ділянки із категорії земель запасу на площі 25 га для ведення товарного сільського виробництва за межами населеного пункту на території Орджонікідзевської сільської ради терміном на один сільськогосподарський рік з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. Згідно п. 2 вказаного рішення розмір орендної плати складає 750 грн. за один гектар. Відповідно до п.3 орендна плата вноситься орендарем щомісячно до 20 числа, кінцевий термін сплати орендної плати 01.11.2016 р. (а.с. 11).

Заступник керівника Роздільнянської місцевої прокуратури вважає, що вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам законодавства, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При цьому звернення заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури з позовом до суду про визнання протиправним та скасування рішення ceciї Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 27-VII від 23.12.2015р. «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га» обумовлене наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2016 р. депутат Одеської обласної ради ОСОБА_2 звернувся з депутатським запитом щодо законності рішень Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області до заступника Генеральної прокуратури України прокурора Одеської області, в якому просив вжити невідкладних заходів з забезпечення всебічного, повного та обєктивного розгляду щодо прийняття незаконних рішень Орджонікідзевською сільською радою Ширяївського району Одеської області (а.с. 31-34).

26.05.2016 р. Одеська обласна рада відповідно до частини 7 статті 49 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, статей 21, 22 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, розглянувши депутатський запит депутата обласної ради ОСОБА_2 прийняла рішення, яким підтримала депутатський запит щодо надання правової оцінки законності прийнятих рішень Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області і направлення його на розгляд прокуратури Одеської області (а.с. 30).

07.06.2016 р. (вих. № 1135/01/03-27/1107) Одеська обласна рада направила першому заступнику прокурора Одеської області Жученку О.Д. на розгляд рішення обласної ради №164-VІІ від 26.05.2016 р. Про депутатський запит депутата обласної ради ОСОБА_2В. та просила розглянути депутатський запит, визначити шляхи вирішення проблеми (а.с. 29).

Зі змісту листа прокуратури Одеської області від 14.06.2016 р. (вих. №05/1-1362вих-16), адресованого керівнику Роздільнянської місцевої прокуратури, вбачається, що прокуратурою області розглядається депутатський запит депутата Одеської обласної ради ОСОБА_3 з приводу законності рішень сесії Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району. При цьому зазначено, що, зокрема, рішенням сесії Орджонікідзевської сільської ради № 27-VII надано на обробку земельних ділянок товарно-сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту на території Орджонікідзевської сільської ради терміном на один сільськогосподарський рік з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. Вивченням зазначеного рішення сесії встановлено, що останнє прийнято з порушенням вимог чинного земельного законодавства. На підставі викладеного, у звязку з обмеженим строком розгляду депутатського запиту, керівнику Роздільнянської місцевої прокуратури зазначено про необхідність у строк до 21.06.2016р. вжити заходів представницького характеру щодо оскарження рішень сесії сільської ради, про що повідомити прокуратуру області (а.с. 28).

З листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.07.2016 р. (вх. №10-15-0.41-11449/2-16), адресованого прокуратурі Одеської області, вбачається, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, розглянувши лист від 15.06.2016р. № 05/1-1377вих16 з приводу законності рішень сесії Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, зокрема зазначило, що Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області. При цьому повноваження по здійсненню контролю за використанням та охороною земель покладено на Державну інспекцію сільського господарства України. Разом з цим, Постановою Кабінету Міністрів України № 447 від 30.06.2015р. Про ліквідацію територіальних органів Державної інспекції сільського господарства ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної інспекції сільського господарства та визначено, що територіальні органи, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують виконання своїх функцій і повноважень до їх передачі відповідним органам виконавчої влади. У звязку з чим, Головне управління направило матеріали, надіслані прокуратурою листом від 15.06.2016р. № 05/1-1377вих.16, на розгляд до Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, як органу до повноважень якого віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування (а.с. 26-27).

Керівник Роздільнянської місцевої прокуратури в адміністративному позові наголошує, що Головним управлінням Держгеокадастру в Одеської області, на якого покладені повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної форми власності, не вжито належних заходів щодо скасування оскаржуваного рішення. Головне управління Держгеокадастру в Одеській області замість самостійного оскарження означеного рішення органу місцевого самоврядування звернулось до відповідного контролюючого органу (Державної інспекції сільського господарства в Україні, яка наразі перебуває в стані ліквідації, та в якої відсутні повноваження щодо судового оскарження незаконних рішень органів місцевого самоврядування) щодо незаконного використання державних земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Орджонікідзевської сільської ради лише після направлення прокуратурою області 15.06.2016р. відповідного листа.

На підставі п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частинами 1, 2 ст. 60 КАС України встановлено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Враховуючи те, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 8 квітня 1999 року, справа N 1-1/99).

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, повязаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських обєднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому субєкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. У разі відсутності субєкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих субєктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України Про прокуратуру, право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Як зазначалось вище за змістом ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Питання публічного інтересу визначено у постанові Верховного суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-92цс13, номер судового рішення в ЄДРСРУ 33890138. Так, у вказаній постанові Верховний Суд України, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі Трегубенко проти України від 2 листопада 2004 року, зазначив, що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (із змінами), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 р., Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Положення), яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 26 від 03.03.2015 р.

Відповідно до пп.12 п.4 Положення Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Одеської області покладені на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області.

За інформацією Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, зокрема, земельна ділянка площею 25 га, яку на підставі рішення III сесії VII скликання Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 23.12.2015 року № 27-VII використовує товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС», відноситься до земель державної власності та знаходиться за межами населенного пункту (а.с. 35).

Орджонікідзевська сільська рада Ширяївського району Одеської області - це орган місцевого самоврядування, діяльність якого регламентована Законом України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні.

За нормою п.34 ч.1 ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст віднесено вирішення відповідно до закону регулювання земельних відносин.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України або за результатами аукціону.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування чітко визначені статтею 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Аналогічна правова норма закріплена статтею 12 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту є-1 частини 1 статті 15-1, частини 4 статі 122 Земельного кодексу України, підпункту 12 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру № 26 від 03.03.2015 ро. (із змінами), Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Одеської області.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що повноваження щодо передачі земельних ділянок державної власності за межами населених пунктів належать саме Головному управлінню Держгеокадастру в Одеської області.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним обєднанням і організаціям, а також іноземним державам (ст. 93 Земельного кодексу України).

Порядок передачі в оренду земельних ділянок врегульовано статтею 124 Земельного кодексу України. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного кодексу України, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 Земельного кодексу України.

Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів (ст. 135 Земельного кодексу України).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Виходячи з вищевикладеного, земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Крім того, статтею 50 Закону України Про землеустрій визначено, що у разі відведення земельних ділянок складаються проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Тільки після розроблення, погодження та затвердження відповідно до вимог чинного земельного законодавства проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймається рішення про передачу земельної ділянки в оренду з наступним укладанням договору оренди землі та державної реєстрації права оренди.

Відповідно до ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює коло питань, повязаних з орендою землі, є Закон України від 06.10.1998 року № 161-XIV Про оренду землі.

Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України Про оренду землі).

Так, статтею 6 України Про оренду землі визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про оренду землі договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004 р. затверджений Типовий договір оренди землі, форми якого відповідно до вимог цивільного законодавства необхідно дотримуватися при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Статтею 15 Закону України Про оренду землі визначені істотні умови договору оренди землі, а саме: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст. 17 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 126 Земельного кодексу України).

Аналогічна правова норма закріплена частиною 5 ст. 6 Закону України Про оренду землі.

Таким чином, право оренди земельної ділянки виникає тільки після проведення державної реєстрації такого права.

Виходячи з вищевикладеного, законодавчо визначена процедура формування земельної ділянки та передачі її в оренду, яка в даному випадку не була дотримана.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України Про Державний земельний кадастр, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Аналогічні вимоги закріплені у ст. 20 Закону України Про землеустрій, згідно якої землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідна землевпорядна документація щодо передачі в оренду (надання в користування) товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС», вказаної в оскаржуваному рішенні земельної ділянки не розроблялась, що не заперечується Орджонікідзевською сільською радою Ширяївського району.

Крім того, згідно ст. 134 Земельного кодексу України передача в оренду даних земельних ділянок державної власності повинна здійснюватись на конкурентних засадах.

З огляду на викладені обставини, рішення сесії Орджонікідзевської сільської ради № 27-VII від 23.12.2015р. «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га», прийнято відповідачем без наявності належних повноважень та з порушенням встановленої процедури, у звязку із чим підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що 2. в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення, у звязку з чим позовні вимоги заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-КАРГО-СЕРВІС» про визнання протиправним та скасування рішення сесії № 27-VII від 23.12.2015р., - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ceciї Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 27-VII від 23.12.2015р. «Про надання дозволу компанії «Інтер-Карго-Сервіс» директор ОСОБА_1 на обробіток та використання за призначенням земельної ділянки за межами населеного пункту розміром 25 га».

Стягнути з Орджонікідзевської сільської ради Ширяївського району Одеської області на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) на розрахунковий рахунок № 0564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 (юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, 3, неприбуткова організація).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Самойлюк Г.П.