Справа № 813/1322/16
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Справа № 876/6972/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016р. по справі за позовом представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

15.04.2016р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області № від 05.04.2016 року. про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість 57934,17 грн. в податковій декларації за червень 2015 року і на 23244,61 грн. в податковій декларації за липень 2015 року, всього на 81178,78 грн., а також застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 5793,41 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що податковий орган дійшов до безпідставного висновку про відсутність реального характеру господарських операцій між "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" та його контрагентами - ТзОВ "ФОРТІС - ЕНЕРГІЯ", ТзОВ "Україна - Енергосервіс, ЛТД" та "ТВП "Гермес", так як на підтвердження реальності цих господарських операцій позивачем надавались при проведенні перевірки всі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення спірних господарських взаємовідносин. Фактичні обставини господарських операцій та їх відображення в бухгалтерському та податковому обліку позивача не були предметом дослідження під час перевірки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016р. позов задоволено.

Податковий орган оскаржив дану постанову з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що перевіркою не підтвердилося фактичного руху активів у процесі здійснення операцій та встановлено факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам. За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, який просить залишити без змін рішення суду, представника відповідача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проводилася позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань формування податкового кредиту з податку на додану вартість по фінансово господарських відносинах з ТзОВ "ФОРТІС - ЕНЕРГІЯ", ТзОВ "Україна Енергосервіс, ЛТД" за червень 2015 року та ТзОВ "ТВП "Гермес" за липень 2015 року та їх подальший вплив на правильність формування податкових зобов'язань з податку на додану вартість за відповідні періоди, про що складено акт №124/69/13-07-14-00/26579227 від 21.03.2016 року, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача, виходячи з наступного:

Між позивачем та ТзОВ "ФОРТІС - ЕНЕРГІЯ" було укладено договір поставки № 220615-1 від 22.06.2015 року, згідно якого ТзОВ "ФОРТІС - ЕНЕРГІЯ" (постачальник) зобов'язувався поставити та передати у власність покупця кондиціонери та матеріали для монтажу, а Представництво (покупець) зобов'язувався своєчасно прийняти та оплатити поставлений товар на умовах і в порядку, визначеним цим договором (а.с. 98-100 т.1).

Виконання умов вищевказаного договору підтверджено: додатком №1 до договору, згідно якого поставці підлягали зовнішні та внутрішні блок кондиціонерів Mitsubishi Electric, матеріали та комплектуючі до них повітропроводи, фреонопроводи, монтажні комплекти, діффузори, утеплювачі; копіями рахунків фактури №ФЕ 0000014 від 25.06.2015 року та № ФЕ 0000015 від 25.06.2015 року; копіями видаткових та податкових накладних; копіями платіжних доручень № 76 та 77 від 30.06.2015 року на суму 180999,00 грн., в тому числі ПДВ 30166,50 грн. та 55885,00 грн., в тому числі ПДВ 9314,17 грн. відповідно; копією товарно-транспортної накладної № 30/06-1 від 30.06.2015 року та подорожнього листа № 30/06-32, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції.

Факт використання придбаних ТМЦ у своїй господарській діяльності позивачем підтверджено довідкою Представництва від 21.06.2016 року, що вказані придбані згідно договору поставки № 220615-1 від 22.06.2015 року у ТзОВ "ФОРТІС - ЕНЕРГІЯ" кондиціонери було встановлено у модульних конструкціях при встановленні бази представництва "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" на 28 км а/д Київ Знам'янка, як і наявність у Представництва власних транспортних засобів, яким було здійснено перевезення придбаного товару.

Також, між позивачем та ТзОВ "Україна Енергосервіс, ЛТД" було укладено договір на поставку продукції № 18 від 02.04.2015 року, згідно якого останній зобов'язувалось поставити та передати у власність покупця товар (матеріали верхньої будови колії) згідно із специфікаціями (додатками), які є невід'ємною частиною даного договору, а представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (покупець) зобов'язувалось своєчасно прийняти та оплатити поставлений товар на умовах і в порядку, визначеним цим договором (а.с.120-122 т.1).

Виконання умов вищевказаного договору стверджується: копіями додаткових угод №1 від 28.05.2015 року, №2 від 28.09.2015 року, №3 від 02.12.2015 року; копіями специфікацій згідно договору поставки продукції № 18 від 02.04.2015 року (додатки №№ 1, 2, 3, 4 до договору від №18 від 02.04.2015 року,), згідно з якими поставлялись комплектуючі до трамвайних колій; копією платіжного доручення № 20 від 16.06.2015 року на загальну суму 110721,00 грн., в тому числі ПДВ 18453,50 грн.; копією податкової та видаткової накладної; копіями розрахунків № 1,2 до акта КБ 2 за серпень 2015 року, № 1, 2 за жовтень 2015 року, № 1 за листопад 2015 року, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції.

Факт отримання ТМЦ згідно видаткової накладної № 25 від 07.07.2015 року підтверджується виписаною на ОСОБА_4, довіреністю № ЛВ 483 від 07.07.2015 року.

Відсутність сертифікатів якості та паспортів, як це передбачено у договорі поставки товару, спростовується наявними в матеріалах справи копіями сертифікатів якості № 91, № 003613, № 004689, № 002177 та виписками з свідоцтва якості № 1, № 3.

Використання придбаного товару у господарській діяльності позивача стверджується довідкою від 21.06.2016 року, з якої вбачається, що придбані у ТзОВ "Україна Енергосервіс, ЛТД" згідно договору поставки продукції № 18 від 02.04.2015 року накладки трамвайного типу Т62 були використані для будівництва трамвайної лінії на житловий масив Сихів у м.Львові за договором субпідряду з ЛКП "Львівелектротранс", відповідно до договору між позивачем та ЛКП "Львівелектротранс" про "Будівництво трамвайної колії на житловий масив Сихів (від вул.Угорської до вул.Вернадського)" №342 від 28.04.2015 року.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем представлено відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загальновиробничих витрат, копії актів на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядних організацій № 3 за липень 2015 року, № 7 за грудень 2015 року.

Також, виконання умов договору на будівництво трамвайної колії на житловий масив Сихів (від вул.І.Свенціцького до вул.Угорської) №424 від 29.07.2015 року, укладений з ЛКП "Львівелектротранс", як субпідрядником, підтверджується долученими до матеріалів справи копіями актів на передачу основних і допоміжних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей підрядних організацій № 1 за серпень вересень 2015 року та № 4 за листопад грудень 2015 року, які досліджувались судом першої та апеляційної інстанції.

Крім того, між позивачем та ТзОВ ТВП "Гермес" було укладено договір поставки № 5 від 26.02.2015 року, згідно якого ТзОВ "ТВП "Гермес" (постачальник) зобов'язувався поставити та передати у власність покупця товар, а представництво "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті" (покупець) зобов'язувався своєчасно прийняти та оплатитипоставлений товар на умовах і в порядку, визначеним цим договором (а.с.141-143 т.1).

Пунктом 1.2 договору встановлено, що найменування, асортимент, кількість, ціна товару, строки поставки узгоджуються сторонами і визначаються специфікаціями, рахунком-фактурою, видатковими накладними, що є невід»ємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору, судом апеляційної, як і першої інстанції, досліджувались: копії додаткових угод до договору поставки № 15 від 26.02.2015 року від 10.06.2015 року та 01.09.2015 року; копії специфікацій згідно договору поставки продукції № 15 від 26.02.2015 року від 26.02.2015 року № 1 та 05.05.2015 року №2, згідно яких контрагентом позивача поставлялись болти закладні М22*175 в зборі, клеми ЛК-5; копія рахунку фактури № СФ 0000250 від 05.05.2015 року; копії платіжних доручень № 47 від 17.06.2015 року, №199 від 01.07.2015 року на загальну суму 400000,00 грн., в том числі ПДВ 66666,67 грн., та 100000,00 грн., в тому числі ПДВ 16666,67 грн. відповідно; копії податкових накладних № 4 від 01.07.2015 року на суму 100000,00 грн., в тому числі ПДВ 16666,67 грн., № 55 від 18.07.2015 року на суму 5867,70 грн., в тому числі ПДВ 977,95 грн., № 71 від 22.07.2015 року на суму 33600,00 грн., в том числі ПДВ 5600,00 грн.; копії видаткових накладних № РН 0000466 від 15.07.2015 року, № РН 0000478 від 18.07.2015 року, № РН 0000496 від 22.07.2015 року; копії експрес накладних від ТзОВ "Нова Пошта" №6905 від 16.07.2015 року, №7274 від 16.07.2015 року, №9802 від 22.07.2015 року, згідно яких відправником товару є ТзОВ "ТВП "Гермес", отримувачем Представництво.

Товар на ТзОВ "Нова Пошта" отримано ОСОБА_5 згідно довіреності №ЛВ 514 та №516 від 20.07.2015 року та №ЛВ 539 від 28.07.2015 року.

Факт використання у своїй господарській діяльності придбаного у ТзОВ "ТВП "Гермес" товару, стверджується довідкою від 21.06.2016 року про те, що придбані згідно договору поставки продукції № 15 від 26.02.2015 року болти закладні М22*175 і клеми ЛК 5 були використані як елементи кріплення для будівництва трамвайних колій.

Колегія суддів приймає до уваги твердження представника позивача, що взаємовідносини між позивачем і ТзОВ «ТВП «ГЕРМЕС» за договором поставки №15 від 26.02.2015р. вже були предметом розгляду та доводи податкового органу про безтоварність господарських операцій не знайшли свого підтвкердження і ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016р. залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.07.2016р. в справі №876/5913/16, між тими ж сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано докази на підтвердження реальності здійснення позивачем господарських операцій з ТзОВ "ФОРТІС ЕНЕРГІЯ", ТзОВ "Україна Енергосервіс, ЛТД" та ТзОВ "ТВП "Гермес" та належне оформлення первинних документів.

Первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.14.1.181 ст.14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V ПК України.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

пунктом 198.3 статті 198 цього Кодексу передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки відповідача про безтоварність та нереальність господарських операцій позивача з вищевказаними контрагентами не знайшли свого підтвердження.

Не заслуговує на увагу колегії суддів твердження відповідача про недоліки у первинній документації, а саме у товарно-транспортній накладній № 30/06-1 від 30.06.2015 року та подорожньому листі № 30/06-32, оскільки, як і суд першої інстанції вважає, що такі можуть свідчити про технічні описки при оформленні даних документів, а не про умисні порушення договірних відносин.

Покликання представника податкового органу на відсутність у ТзОВ "ФОРТІС-ЕНЕРГІЯ", необхідних ресурсів для ведення господарської діяльності не може бути свідченням недобросовісності позивача.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016р. по справі №813/1322/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.М.Гінда

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 18.11.2016р.