Справа № 826/10127/16
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коби Наталії Володимирівни, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коби Наталії Володимирівни, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення від 20.01.2016 №27881208.

Крім того, 06.07.2016 від позивача надійшла заява про забезпечення адміністративного позову, в якій вона просить заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов'язані з реєстрацією нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) до набрання законної сили рішенням в даній адміністративні справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2016 року зазначену заяву задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, третя особа - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Приписи ч. 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства визначають, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

При цьому, відповідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України викладених у постанові від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, між публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (іпотекодержатель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець), з яким перебуває у шлюбі ОСОБА_4, укладено іпотечний договір від 18.11.2011, предметом якого виступив об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, згідно з рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коби Наталії Володимирівни від 20.01.2016 №27881208, право приватної власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3

В якості підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач вказала, що вказане рішення прийнято з рядом порушень законодавчих положень, зокрема, про порушення прав дітей, які зареєстровані та проживають у даній квартирі, що підтверджено рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29.04.2016 у справі №757/48969/15-ц і якщо до вирішення даної адміністративної справи по суті до Державного реєстру буде внесено нові записи про перехід прав на майно до інших осіб, виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, стане неможливим.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та зазначено позивачем, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.06.2016 №6-12448ск16 зупинено виконання заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 25.08.2015, на підставі якого вчинено оскаржувану реєстраційну дію.

В спростування вказаних обставин, представником третьої особи під час апеляційного розгляду справи надано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 08 вересня 2016 року, відповідно до якої заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25.08.2015 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07.04.2016 залишено без змін.

Також апелянт зазначає, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 12.10.2016 у справі №757/48969/15-ц рішення Печерського районного суду міста Києва від 29.04.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, до ПАТ «Банк Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області Кандзюби О.Є., ОСОБА_6, треті особи: ТОВ «Лєон», Печерська районна в м. Києві РДА як орган опіки та піклування, про визнання договору іпотеки недійсним - відмовлено.

Разом з тим, колегія суддів зазначає що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06.10.2016 відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ТОВ «Лєон», треті особи: ПАТ «Банк Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25.08.2015 та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07.04.2016. Вказаною ухвалою Вищого спеціалізованого суду України також задоволено клопотання ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про зупинення виконання судового рішення та зупинено виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 25.08.2015 до закінчення касаційного провадження по справі.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04.11.2016 відкрито касаційне провадження за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, до ПАТ «Банк Камбіо», партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Донецької області Кандзюби О.Є., ОСОБА_6, треті особи: ТОВ «Лєон», Печерська районна в м. Києві РДА як орган опіки та піклування, про визнання договору іпотеки недійсним.

Вказане спростовує доводи апелянта про те, що обставини, на які посилався суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали про забезпечення адміністративного позову, відпали.

З наведених обставин справи вбачається, що дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача шляхом можливого відчуження третьою особою квартири або її обтяження правами інших осіб, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення клопотання ОСОБА_4 про забезпечення позову, оскільки останньою доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 117,160, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 21 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.