Справа № 803/2369/15
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ К/800/52401/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року у справі № 803/2369/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в митному оформленні товарів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24 лютого 2015 року № 205000011/2015/000012/2 та картку відмови в митному оформленні товарів № 205070000/2015/00019 від 24 лютого 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність дій митниці щодо самостійного визначення митної вартості та необґрунтованим витребуванням у позивача додаткових документів щодо підтвердження митної вартості товару.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

На постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року надійшла касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про їх скасування та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, 16 лютого 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та компанією "Sebastiano Pinzone" (Німеччина) укладено контракт № 28/2015/DE. Відповідно до умов вказаного контракту продавець зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити товар: заморожене м'ясо птиці (включаючи субпродукти), а також м'ясо свинини, сало, субпродукти, кістки та інші м'ясопродукти свиней відповідно до інвойсу на кожну окрему партію товару, який є невід'ємною частиною цього контракту. Розділами 4, 5 контракту визначено, що оплата здійснюється у формі 100% передоплати на підставі проформи - інвойса за день до відвантаження або за фактом поставки товару. Поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України на умовах Правил Інкотермс-2010, а саме - FCA, EXW, CPT або DDU, вказаних у інвойсах.

24 лютого 2015 року ФОП ОСОБА_4 ввезла на митну територію України, товар: сало без пісних частин свиняче, бокове, обвалене, заморожене, без шкіри, різної форми та товщини, без спецій, без теплової кулінарної обробки, без консервування, без харчових добавок та приправ, в поліблоках, вагою 21 000 кг, на загальну суму 5 880 євро (0,28 євро/кг), придбаний позивачем згідно з контрактом № 28/2015/DE від 16 лютого 2015 року, укладеним із компанією "Sebastiano Pinzone " (Німеччина), за інвойсом (рахунком-фактурою) № G006543 від 23 лютого 2015 року.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом були подані на митний пост "Луцьк" Волинської митниці ДФС наступні документи: контракт № 28/2015/DE від 16 лютого 2015 року, інвойс (рахунок-фактуру) від 23 лютого 2015 року № G006543, митну декларацію МД-2 № 205070000/2015/007408 від 24 лютого 2015 року, декларацію митної вартості ДМВ від 24 лютого 2015 року № 205070000/2015/007408, міжнародну товарнотранспортну накладну CMR від 23 лютого 2015 року, сертифікат про походження товару № L15483782 від 23 лютого 2015 року, сертифікат якості від 23 лютого 2015 року, контракт на перевезення товару № 13/2015 від 10 січня 2015 року, довідку про транспортні витрати від 24 лютого 2015 року, прайс-лист від 19 лютого 2015 року, копію декларації країни відправлення № MRN15DE19E8 від 23 лютого 2015 року та інші документи, зазначені у графі 44 МД-2. В графах 12, 45 митної декларації (МД-2) № 205070000/2015/007408 від 24 лютого 2015 року позивачем визначена митна вартість в сумі 215 322, 55 грн., що є еквівалентом 5 880 євро. При цьому позивачем застосовано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) товарів, що імпортуються (вартість операції), що підтверджується графою 6 ДМВ від 24 лютого 2015 року № 205070000/2015/007408.

За результатами розгляду наданих документів митний орган у графі "Для відміток митного органу" декларації митної вартості (ДМВ) № 205070000/2015/007408 від 24 лютого 2015 року вказав на необхідність підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до статті 53 МК України шляхом подання додаткових документів: висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями; прайс-листа виробника товару; банківських платіжних документів про оплату товару; транспортних (перевізних) документів: рахунку оплати транспортних послуг, акта виконаних робіт; розрахунку ціни. Уповноваженою декларантом особою зроблений запис в ДМВ про ознайомлення з вимогами; про неможливість надання додаткових документів; про випуск товару у вільний обіг.

24 лютого 2015 року Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 205000011/2015//000012/2, в якому митна вартість визначена в розмірі 0,7081 євро за 1 кг, що становить 14 870, 10 євро за партію товару вагою 21 000 кг, що імпортувався. У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість товару не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а саме - подані не всі документи для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 МК України. Декларанту запропоновано надати додаткові документи: прайс-лист виробника товару, висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, банківські платіжні документи про оплату товару, транспортні (перевізні) документи (рахунок оплати транспортних послуг, акт виконаних робіт), розрахунок ціни. Подані документи містять розбіжності - різний код товару в CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) та в експортній декларації. Декларант від подачі всіх документів відмовився. За результатом проведеної процедури консультації з декларантом досягнуто згоди щодо неможливості застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та 2б (стаття 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України на підставі цінової інформації МД № 205070000/2015/6664 від 18 лютого 2015 року, № 205070000/2015/7144 від 21 лютого 2015 року, наявної в митного органу (стаття 33 МК України).

24 лютого 2015 року митний пост "Луцьк" Волинської митниці видав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови) № 205070000/2015/00019 з підстав невідповідності заповнення граф 12, 45 МД-2 вимогам статті 53 МК України та прийняття рішення про визначення митної вартості товару від 24 січня 2015 року № 205000011/2015/000012/2. Також в картці відмови відповідач роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 205000011/2015/000012/2 від 24 січня 2015 року.

Позивачем 24 лютого 2015 року подано нову ДМ-2 № 205070000/2015/007512 за якою товар випущений у вільний обіг.

13 травня 2015 року позивачем було надано відповідачу додаткові документи: копію прайс-листа виробника товару від 10 лютого 2015 року, копію платіжного доручення від 04 березня 2015 року № 1620, копію SWIFT повідомлення № 1269TJ86902UBGB від 04 березня 2015 року, копію висновку санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-03/103017 від 13 листопада 2013 року, копію висновку Волинської торгово-промислової палати № В-346/2 від 12 травня 2015 року, копію сертифікату № DE 04 від 23 лютого 2015 року, копію рахунку № 10 від 25 лютого 2015 року, копію акта здавання-виконання виконаних робіт № 10 від 25 лютого 2015 року, копію платіжного доручення № 745 від 26 березня 2015 року. Крім того, в заяві позивач звертав увагу митниці на неправомірність витребування розрахунку ціни, просив митницю скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 24 лютого 2015 року.

Листом від 25 травня 2015 року Волинською митницею ДФС надано обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. Також у листі зазначено про розбіжності в поданих позивачем документах, тобто різний код товару в CMR і експортній декларації, надано обгрунтування витребування розрахунку ціни.

Отже, предметом даного спору є правомірність визначення митної вартості товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного Кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на зазначені невідповідності і розбіжності, та не надання позивачем витребуваних документів, Волинська митниця дійшла до вірного висновку, що позивачем не надано документів для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічного контракту та умов поставки.

Отже, колегія суддів вважає, що приймаючи спірні рішення про проведення митної оцінки і карток відмови в митному оформлені, Митниця діяла в межах повноважень та підставі вимог чинного законодавства, а оскаржуване рішення про коригування митної вартості є правомірним.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що при вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: