Справа № 2а-2261/09/0770
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/9991/42153/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Олексієнка М.М.,

Штульман І.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна фірма "Яворник" до управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області про скасування рішень,

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна фірма "Яворник" (далі - ВАТ "АФ "Яворник") звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області (далі - УПФУ в Великоберезнянському районі Закарпатської області) про скасування рішень.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 березня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення УПФУ в Великоберезнянському районі Закарпатської області №№ 84, 85, 86 від 7 травня 2008 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені.

У касаційній скарзі УПФУ в Великоберезнянському районі Закарпатської області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з врахуванням наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не вчасно сплачував страхові внески, а тому керуючись пунктом 2 частини 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинного на час прийняття спірних рішень) та п. 9.3.2 Розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, на підставі даних картки особового рахунку платника, управлінням Пенсійного фонду було застосовано до платника фінансові санкції за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків та нараховувалася пеня.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд встановив, що визначені у спірних рішеннях суми штрафних санкцій та пені за несплату (невчасну сплату) зобов'язань позивача зі сплати страхових внесків, строк виконання яких (період сплати) розпочався до дня введення мораторію, тому за невиконання (невчасне виконання) таких грошових зобов'язань відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не нараховуються неустойка (штраф, пеня).

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 7 травня 2008 року відповідачем було прийняті рішення № 84, яким до ВАТ «АФ «Яворник» застосовано санкцію у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 2 585,82 грн. (10%) та нарахування пені в сумі 487,95 грн. за період з 21 січня 2008 року по 20 лютого 2008 року; рішення № 85 про стягнення: суми штрафу в розмірі 5410,49 грн. (20%) та нарахування пені в сумі 1 677,26 грн. за період з 20 грудня 2007 року по 20 лютого 2008 року; рішення № 86 про стягнення суми штрафу в розмірі 199 260,90 грн. (50%) та нарахування пені в сумі 90 016,28 грн. за період з 20 січня 2007 року по 20 лютого 2008 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 20 березня 2007 року у справі № 6/50 було порушено провадження у справі про визнання банкрутом ВАТ «АФ «Яворник». Дія мораторію припинена ухвалою господарського суду Закарпатської області суду від 06 березня 2008 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

- не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів, що ж стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань, які виникли після введення мораторію, але зупиняє виконання тих грошових зобов'язань, що виникли до моменту введення мораторію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 1 жовтня 2012 року у справі № 21-298а12 та від 26 лютого 2013 року у справі № 21-34а13.

Апеляційний суд повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого судового рішення.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Великоберезнянському районі Закарпатської області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман