Справа № 303/6954/16-а
Суддя: Пак М. М.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/6954/16-а
№ 2-а/303/393/16
ряд. стат. звіту -13
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 листопада 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про примусвое видворення іноземця з України та клопотання про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ,-

в с т а н о в и в :

Позивач - начальник Мукачівського прикордонного загону Ліщинський Д.В. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд примусово видворити громадянина Індії - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з України та з клопотанням, в якому просить затримати ОСОБА_1, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 17 листопада 2016 року, в пункті пропуску «Вилок» Мукачівського прикордонного загону під час проведення прикордонно-представницької зустрічі був переданий представниками прикордонної поліції Угорщини на територію України та в подальшому затриманий за незаконний перетин державного кордону з України в Угорщину, без документів, що посвідчують особу, у складі групи осіб, який відбувся 16 листопада 2016 року в районі 60-61 прикордонних знаків, територія Велико-Паладської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби "Велика Паладь". Своїми діями даний громадянин вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ході з'ясування обставин правопорушення, було встановлено, що відповідач потрапив до України незаконно поза пунктами пропуску через державний кордон; державу Україну використовував як країну транзиту, оскільки наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 16 листопада 2016 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину. Так, враховуючи зазначене, відповідач після незаконного перетину державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон в Україну без зволікань, не звернувся до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженців або особою, яка потребує додаткового захисту. Отже, прибувши до України, наміру бути визнаним в Україні особою, яка потребує додаткового захисту - відповідач не мав. Тому на підставі вищенаведеного, позивач просить примусово видворити з України громадянина Індії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одночасно разом з адміністративним позовом начальник Мукачівського прикордонного загону Ліщинський Д.В. звернувся до суду з клопотання, в якому просить затримати громадянина Індії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позивач - представник Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Ребізант В.Р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що до Індії повертатися не бажає, оскільки на її території триває громадянська війна. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

-2-

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Протоколу про адміністративне затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, складених 17 листопада 2016 року, начальником відділу прикордонної служби «Велика Паладь» Мукачівського прикордонного загону Сокіл О.С., о 02 годині 00 хвилин 17 листопада 2016 року в пункті пропуску «Вилок» гр.Індії ОСОБА_1 спільно із співвітчизником був переданий на територію України представниками прикордонної поліції Угорщини після чого затриманий, як особа, яка 16 листопада 2016 року близько 03 години 50 хвилин в районі прикордонного знаку № 60-61, на території Велико-Паладської сільської Ради Виноградівського району Закарпатської області, незаконно, поза пунктом пропуску, подолавши загороджувальний паркан, перетнув державний кордон з України в Угорщину у складі групи осіб без документів, що посвідчують особу, чим порушив статтю 9 Закону України "Про державний кордон України" від 04 листопада 1991 року, що також стверджується Протоколом проведення прикордонно-представницької зустрічі від 17 листопада 2016 року та Актом приймання-передавання особи від 17 листопада 2016 року.

Рішенням заступника начальника штабу - начальника відділу управління службою штабу Романюк Б.М. від 17 листопада 2016 року про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, вирішено примусово повернути за межі України громадянина Індії - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Розглядаючи клопотання позивача про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 6 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невиконання іноземцем або особою без громадянства обов'язків, покладених судом відповідно до частини третьої цієї статті, чи вчинення порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців - уповноважений орган (підрозділ) може звернутися до адміністративного суду з клопотанням про затримання цієї особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною 9 статті 183-7 Кодексу встановлено, що адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви, крім справ щодо примусового видворення та оскарження рішень про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну, які суд розглядає у п'ятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Розглядаючи позовну вимогу про примусове видворення іноземця з України, суд приходить до наступного.

Згідно частини 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 3 статті 183 - 5 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

У свою чергу пунктом 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" встановлено, що особа, яка потребує додаткового захисту, - особа, яка не є біженцем відповідно до Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу

-3-

щодо статусу біженців 1967 року та цього Закону, але потребує захисту, оскільки така особа змушена була прибути в Україну або залишитися в Україні внаслідок загрози її життю, безпеці чи свободі в країні походження через побоювання застосування щодо неї смертної кари або виконання вироку про смертну кару чи тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини і не може чи не бажає повернутися до такої країни внаслідок зазначених побоювань. Дана норма також закріплена в пункті 1.9 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства затвердженої Наказом за №353/271/150 від 23 квітня 2012 року Міністерство внутрішніх справ України Адміністрації державної прикордонної служби України служби безпеки України.

З статті 3 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" вбачається, що біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Встановлені судом обставини, а також те, що зі сторони Пакистану триває громадянська війна, ОСОБА_1 не може бути видворений з території України, оскільки в іншому випадку його життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожуватиме небезпека внаслідок внутрішнього збройного конфлікту, і тим самим будуть порушені його права як людини, які закріплені в Конвенції прав людини, та міжнародними договорами.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 183-5, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця з України та клопотання про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мукачівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Головуючий М.М.Пак