Справа № 706/1151/16-а
Суддя: Орендарчук М. П.
Дата ухвалення: 2016-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/1151/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 м.Христинівка Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П.

при секретарі - Пізняк Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання переразування та виплати недоотриманих сум пенсії,-

Встановив:

29.08.2016 року позивач звернулася до Христинівського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Уманського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання переразування та виплати недоотриманих сум пенсії, та просить:

Відмову Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в проведенні донарахування раніше призначеної пенсії з урахуванням інших виплат та подальшої її виплати визнати протиправною.

Зобов'язати Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок та донарахування її пенсії з урахуванням інших виплат, визначених у довідці про складові заробітної плати із загальним процентом розрахунку пенсії від заробітку - 80% з дати, визначеної чинним законодавством та подальшої її виплати.

При цьому покликалась на те, що вона, ОСОБА_1, на даний час пенсіонерка та отримує пенсію як державний службовець згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 з 01.04.2014р. Працювала безперервно в органах державної виконавчої влади (в Христинівській районній державній адміністрації) на посадах, віднесених до посад державних службовців з січня 1983року. Має стаж державної служби 31 рік 2 міс. 18 дн.

При нарахуванні їй пенсії Відповідачем не було враховано отримані за період з 01 березня 2012 року по 28 лютого 2014 року інші виплати, а саме: матеріальна допомога - 10957,34 грн., грошова винагорода за сумлінну безперервну працю згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» від 24.02.2003 № 212 (яка діяла на момент призначення їй пенсії) - 10272,64 грн., з яких відповідно до чинного законодавства проведено нарахування та сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В зв'язку з цим вона 26.07.2016 року звернулась до Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області з заявою про проведення донарахування пенсії та подальшої її виплати. До заяви надала Довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед з зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», затверджену Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011р. № 5-1, в розрізі інших виплат: матеріальна допомога - 10957,34 грн., грошова винагорода - 10272,64грн. На всі виплати, включені в довідку, нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

08.08.2016 року вона одержала відповідь Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області №8825/05 від 08.08.2016, в якій їй відмовлено у включенні інших виплат у розрахунок пенсії та зазначено: «Інші виплати» (матеріальна допомога, індексація), зазначені в поданій для проведення донарахування довідці про заробітну плату від 26.07.2016 №39, не включаються до заробітку, який враховується при призначенні пенсії державним службовцям, оскільки такі виплати не зазначені в переліку складових заробітної плати, передбачених ч.2 ст.ЗЗ Закону № 3723».

Вважає відмову Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області неправомірною.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити.

Представник відповідача під час судового розгляду позов не визнала та подала до суду письмові заперечення в якому посилалась на те, що Відповідно до ч. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, норми, які передбачали можливість призначення/перерахунку пенсії державного службовця з 01.06.2015 втратили чинність.

Стаття 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку позивач посилається як на обґрунтування законності своїх позовних вимог. передбачені лише строки проведення перерахунку, в той час як правова підстава для проведення перерахунку пенсії державного службовця до була передбачена лише ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ОСОБА_1, управлінням Пенсійного фонду України в Христинівському районі призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу» при загальному стажі роботи 36 років 6 міс. 6 дн., в тому числі 31 років 2 міс. 18 днів роботи на державній службі.

Обчислення розміру його пенсії було здійснено на підставі поданих довідок з останнього місця роботи за зразком наданим відповідачем. При цьому, до складу заробітної плати, яка врахована при визначенні розміру пенсії, включено посадовий оклад, надбавки за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премія, премія до державних професійних свят та ювілейних дат.

26.07.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням інших виплат.

З відповіді відповідача від 08.08.2016 року № 8825/05 вбачається, що розрахунок пенсії позивачки був здійснений без включення зазначених вище доплат.

Вирішуючи питання щодо правомірності таких дій відповідача, суд виходить з наступного.

Підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої до цього часу не змінювалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання про застосування норм пенсійного законодавства у часі, слід врахувати вимоги статті 22 Конституції України, де закріплено, що права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За статтею 58 Конституції України, норми якої є нормами прямої дій, встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Надаючи офіційне тлумачення вищезазначених положень, Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи із висловленого у Конституції України та рішенні Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій пенсіонерів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини по їхньому пенсійному забезпеченню виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.02.2012 року.

Наведене вище підтверджує, що як при призначенні, так і при перерахунку пенсії, повинні застосовуватися ті законодавчі приписи, які діяли на момент виникнення у особи права на призначення або перерахунок.

Виходячи із висловленого можна зробити висновок, що правовідносини по пенсійному забезпеченню виникають в момент виникнення права на призначення (перерахунок) пенсії. Пенсійні правовідносини є триваючими, а тому при перерахунку пенсії на даний час також застосовуються законодавчі приписи, які діяли в момент виникнення права на призначення (перерахунок) пенсії.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Визначення поняття заробітної плати державного службовця передбачено статтею 33 зазначеного вище Закону. В ній, зокрема, зазначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім цього, статтею 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що розміри виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, а ст. 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

В постанові Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №286 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» зазначено, що керівникам надається право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам грошову винагороду, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника. Викладене підтверджує той факт, що матеріальна допомога входить в структуру оплати праці працівників органів виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 №1788 «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії визначені і пунктом 1 частини 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

До такого доходу (заробітної плати), зокрема, враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових потреб та індексація входять у структуру оплати праці, з них позивачем сплачені страхові внески, а тому їх сума, що зазначені в довідках № 169/01-01-10 від 31.03.2014 року та № 170/01-01-10 від 31.03.2014 року має бути врахована при обчисленні розміру її пенсії.

Верховний Суд України виходить із того, що матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

Аналізуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачці було протиправно відмовлено відповідачем у проведенні перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до однозначного висновку, що позивач має право на призначення (перерахунок) пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань відповідно до довідок № 169/01-01-10 від 31.03.2014 року та № 170/01-01-10 від 31.03.2014 року, у розмірі 80% складових заробітної плати, починаючи з 26.07.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 18, 104 -106 КАС України, -

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Відмову Уманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області в проведенні донарахування раніше призначеної пенсії з урахуванням інших виплат та подальшої її виплати визнати протиправною.

Зобов'язати Уманське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок та донарахування пенсії ОСОБА_1 з урахуванням інших виплат, визначених у довідці про складові заробітної плати із загальним процентом розрахунку пенсії від заробітку - 80% з дати, визначеної чинним законодавством, а саме: з моменту звернення до відповідача 26.07.2016 року, та подальшої її виплати

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. З урахуванням застосування судом частини третьої статті 160 КАС апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: М.П.Орендарчук