Справа № 2а-7457/10/2670
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2011-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2011 року 17:36 № 2а-7457/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Хижняк І.В. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

ОСОБА_2;

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доДержавної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва
провизнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2009 року №/0
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 липня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

13 травня 2010 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_4Й.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва (далі по тексту відповідач, ДПІ у Святошинському районі м. Києва), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2009 року №/0.

14 травня 2010 року на підставі протоколу розподілу справ між суддями автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва справу №2а-7457/10/2670 передано на розгляд судді Степанюку А.Г.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2010 року відкрито провадження в адміністративній справі №2а-7457/10/2670 та призначено судовий розгляд справи на 03 серпня 2010 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2010 року зупинено провадження в адміністративній справі №2а-7457/10/2670 на час проведення експертизи.

18 травня 2011 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок судово-економічної експертизи.

23 травня 2011 року на підставі протоколу розподілу справ між суддями автоматизованої системи документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва справу №2а-5250/10/2670 передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2011 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 22 червня 2011 року.

У судових засіданнях неодноразово оголошувалися перерви у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів.

В судовому засіданні 27 липня 2011 року представники позивача позовні вимоги підтримали, представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням ДПІ у Святошинському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2009 року №/0 за порушення пунктів 11, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, на підставі пункту 11 статті 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні та пункту 6 статті 17, статей 20, 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до ФОП ОСОБА_4 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 52 900,12 грн.

Зазначене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте на підставі акта від 02 грудня 2009 року №717/17-40/НОМЕР_1 Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4, ідентифікаційний № м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 19-Б за період з 01.07.2006р. по 30.06.2009р. (далі по тексту Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 11, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: не забезпечення проведення розрахункових операцій з використанням попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості; позивачем не належним чином ведеться облік товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснюється продаж товарів, які не відображені в обліку, зокрема, за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року здійснена реалізація товарів на загальну суму 26 407,56 грн., які не відображені в обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Останнє порушення встановлене відповідачем при порівнянні книги обліку доходів та витрат, інвентаризаційних описів залишків товарів з відповідними чеками реєстратора розрахункових операцій.

Позивач мотивує свої позовні вимоги наступним: під час перевірки інвентаризація не проводилася, вимог щодо її проведення не ставилося; Акт перевірки оформлений з порушенням Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року №327,

Доводи відповідача, викладені у письмовому запереченні проти позову, співпадають з висновками Акта перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується з висновками Акта перевірки, що стали підставою для прийняття спірного рішення, виходячи з наступних мотивів.

В частині незабезпечення позивачем проведення розрахункових операцій з використанням попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Пункт 6 статті 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що Акт перевірки не містить посилань на відповідний розрахунковий документ, який би підтверджував факт встановленого порушення, не містить Акт перевірки й відомостей про те, відносно яких товарів позивач не здійснив попереднього програмування найменування, цін та обліку їх кількості. Докази на підтвердження встановленого порушення в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, на думку суду, факт незабезпечення позивачем проведення розрахункових операцій з використанням попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості документально не підтверджується.

Стосовно не належного ведення позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу товарів, які не відображені в обліку суд відзначає наступне.

Згідно з пунктом 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до статті 6 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг облік товарних запасів фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Таким чином, юридичні особи зобовязані вести облік товарних запасів у відповідності до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та стандартів бухгалтерського обліку.

В свою чергу на фізичних осіб-підприємців норми Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність не розповсюджуються, оскільки відповідно до частини першої статті 2 цього Закону він поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних субєктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобовязані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Не встановлено порядку здійснення обліку фізичною особою-субєктом підприємницької діяльності товарних запасів жодним нормативно-правовим актом не передбачений.

Фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, незалежно від обраного порядку оподаткування, повинні вести облік своїх доходів та витрат в цілях оподаткування.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1269, книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться субєктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Пункт 5 зазначеного Порядку передбачає, що субєктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, повязаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Форма книги обліку доходів і витрат не передбачає наявність граф для обліку товарних запасів, відповідно, з її даних не можливо отримати інформацію про залишки товарів на будь-яку дату.

Оскільки для фізичних осіб-субєктів підприємницької діяльності не існує встановленого законодавством порядку обліку товарних запасів, то підтвердженням такого обліку можна вважати накладні на товар, що знаходиться на місці реалізації.

В матеріалах справи містяться копії книги обліку доходів і витрат, накладних та видаткових накладних окремо за І, ІІ, ІІІ та IV квартали 2008 року, сума витрат за якими вносилася позивачем до книги обліку доходів і витрат.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач реалізовував товари, які не підтверджуються відповідними накладними.

Крім того, відповідачем не наведено які саме дані книги обліку доходів і витрат, інвентаризаційних описів залишків товарів та чеків реєстратора розрахункових операцій стали підставою для встановлення порушення, не зазначено також які саме чеки мають свідчити про наявність встановленого порушення.

Відповідно до статті 20 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг до субєктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачає, що до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведені правові норми свідчать, що відповідальність субєктів підприємницької діяльності-фізичних осіб передбачається саме за не ведення або ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів або здійснення реалізації товарів, які не обліковані увстановленому порядку; тому, з огляду на відсутність законодавчо встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації для субєктів підприємницької діяльності-фізичних осіб, такі особи не можуть нести відповідальність за не ведення ви не належне ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Враховуючи викладене, висновки Акта перевірки про порушення ФОП ОСОБА_4 пунктів 11, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг нормативно та документально не підтверджуються.

Таким чином, на думку суду, рішення ДПІ у Святошинському районі м. Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2009 року №/0 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача про порушення відповідачем при оформленні результатів перевірки Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 року №327, оскільки відповідно до пункту 1.1 цей Порядок розроблено відповідно до вимог Закону України Про державну податкову службу в Україні для застосування посадовими особами органів державної податкової служби при оформленні матеріалів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, субєктами господарювання - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, відповідно, вказаний Порядок не може бути застосований при проведенні перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи.

В свою чергу проведення та оформлення перевірок субєктів підприємницької діяльності фізичних осіб на момент виникнення спірних правовідносин регулював Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства субєктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 11 червня 2004 року №326.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Святошинському районі м. Києва не доведено правомірність та обґрунтованість для прийняття спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ФОП ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14 грудня 2009 року №/0.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко