Справа № 322/1006/16
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21 жовтня 2016 рокуСправа № 322/1006/16

09 год. 40 хв.

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Блажко О.П.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: поліцейського взводу ДПС ГУНП України в Запорізькій області старшого сержанта Старченка Віталія Сергійовича

про: визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

05.10.2016 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 944372 від 30.09.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

30 вересня 2016 року близько 09 год. 00 хв. позивач повіз свою матір ОСОБА_3 в обласну лікарню. На автошляху Харків-Сімферополь по напрямку до лікарні на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг позивач повинен надавати перевагу у русі автомобілям, які рухаються по головній дорозі. Позивач бачив, що по головній дорозі рухався автомобіль, який тричі зупинявся і тричі починав рухатися невідомо з яких причин, тому позивач розцінив його останню дію як зупинку і проїхав у своєму напрямку.

Позивача одразу зупинив відповідач і повідомив, що він порушив п.п.16.11 ПДР України, не надавши перевагу у русі тому ж самому автомобілю, який то їхав то зупинявся. Все це було знято на відеокамеру і разом з поліцейським позивач, за його словами, переглядав відео та звертав увагу поліцейського на дивний рух автомобілю по головній дорозі, але поліцейський відповів позивачу, що це не має значення і він все одно повинен був чекати поки автомобіль проїде. Поліцейський запропонував позивачу пройти з ним для складання матеріалів адміністративного правопорушення, в результаті чого поліцейським була складена Постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 944372 під 30.09.2016, яку він вручив позивачу на місці складення. Коли позивач вийшов до свого автомобілю їхати далі, той автомобіль, якому він начебто не надав перевагу, тільки проїхав. Поліцейські водія цього автомобілю не опитували.

Також, позивач зазначає про використання поліцейським старого бланку протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

За правилом ч. 1 ст. 171-2 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів. При цьому, своєчасний розгляд адміністративної справи, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є однією зі складових завдання адміністративного судочинства.

З огляду на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи з боку відповідача - суб'єкта владних повноважень, суд на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

У судовому засіданні 21.10.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши інші наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

30 вересня 2016 року поліцейським взводу ДПС ГУНП України в Запорізькій області старшим сержантом Старченком Віталієм Сергійовичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 944372, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень 00 коп.).

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 30.09.2016, о 09 год. 03 хв., на 207 км. автомобільної дороги Харків - Сімферополь, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, чим порушив п.п. 16.11 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилом частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Невідповідність рішення суб'єкта владних повноважень будь-якому з перелічених критеріїв є підставою для його скасування.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачена відповідальність, зокрема за порушення правил проїзду перехресть.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

При цьому, під терміном «дати дорогу» у Правилах дорожнього руху розуміється - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких, він не створював будь-яких перешкод для транспортного засобу, що рухався по головній дорозі, оскільки цей транспортний засіб фактично зупинився через, як здалося позивачу, технічні несправності.

Пояснення позивача були підтверджені отриманими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_3, яка підтвердила, що автомобіль білого кольору, що знаходився на головній дорозі зупинився та не продовжував рух в напрямку перехрестя.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у даній справі не надав суду жодних доказів на спростування пояснень позивача. До того ж, з постанови, що оскаржується, не вбачається наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в частині недотримання вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху, оскільки в ній відсутні відомості про те, що позивач своїми діями примусив іншого учасника дорожнього руху, який мав перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Не зазначено в оскаржуваній постанові і будь-яких ідентифікуючих ознак транспортного засобу, що рухався по головній дорозі.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2016 року серії ПС2 № 944372, була винесена при неповному з'ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, а отже - незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу ДПС ГУНП України в Запорізькій області старшого сержанта Старченка Віталія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2016 року серії ПС2 № 944372, винесену поліцейським взводу ДПС ГУНП України в Запорізькій області старшим сержантом Старченком Віталієм Сергійовичем, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови у повному обсязі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Гасанбеков