Справа № 357/12238/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Білоцерківського відділу поліції Шпильового Михайла Олексійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що інспектором Білоцерківського відділу поліції Шпильовим М.О. 01.11.2016 року було винесено постанову серії ПС2 № 929983 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач вважає постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню, оскільки вимог ПДР він не порушував та не перетинав суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1 яка передбачена Правилами дорожнього руху розділом 34.1 та державним стандартом 2587:2010.

В суді позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 01.11.2016 року інспектором Білоцерківського відділу поліції Шпильовим М.О. винесено постанову серії ПС2 № 929983 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення ним п. 8.5.1 ПДР України, а саме за те, що він 01.11.2016 року о 15 год. 30 хв. в м. Біла Церква по вул. Леваневського , керуючи автомобілем НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

За п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як роз'яснено в Додатку «Дорожня розмітка» до ПДР України, 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. /1.23/.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ст.245 КпАПУ, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не заперечував в судовому засіданні , що дійсно в той день, коли було винесено постанову, він рухався на автомобілі DAEWOO LANOS в м. Біла Церква по вулиці Леваневського в районі так званого « гумового» базара. Дотримуючись Правил дорожнього руху, він здійснив розворот на ділянці дороги, де суцільна смуга переривається, та почав рухатися в напрямку центра міста, був зупинений працівниками поліції за зупинкою « Палац культури « Росава», заперечував вчинення ним адміністративного правопорушення.

Вище вказано на те, що ПДР України дозволяється за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності не вказується на те, що він, перетнувши лінію 1.1 та виїхавши своїм автомобілем на смугу зустрічного руху, створив небезпеку для руху інших транспортних засобів.

Крім постанови про адмінправопорушення, будь-яких доказів вини позивача у скоєнні вказаного вище правопорушення /фото- чи відеозапису, пояснень свідків/, суду не надано. Всупереч вимогам ст..254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відповідачем складено не було, в автоматичному режимі подія не фіксувалася.

А тому з врахуванням наведеного, суд вважає, що безспірні докази, якими б підтверджувався факт скоєння позивачем вказаного вище адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в даному випадку відсутні, тоді як обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, суд вважає за можливе постанову про притягнення позивача до адміністратвиної відповідальності за ч.2 ст.121 КпАПУ скасувати та провадження по справі закрити, оскільки суду не надано безспірних доказів для підтвердження наявності в діях позивача складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122, 245,251,258, 280,293 КпАП України, Правилами дорожнього руху України, затв. постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 /зі змінами/,

ст.ст.6,17,18, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 929983 від 01.11.2016 року інспектора Білоцерківського відділу поліції Шпильового Михайла Олексійовича про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП на ОСОБА_1 , провадження у справі про дане адміністративне правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л. М. Кошель