Справа № 169/647/16-а
Суддя: Турак О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 169/647/16-а
Провадження № 2-а/169/36/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.,

секретар судового засідання Луцик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області Квашука Віктора Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області Квашука В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваною постановою поліцейського групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області Квашука В.В. серії БР №277729 від 15 листопада 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 15 листопада 2016 року о 19:10 год. в с. Ставок Турійського району керував автомобілем Шкода Октавія, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Вважаючи, що Правил дорожнього руху він не порушував та адміністративного правопорушення не вчинив, а був протиправно зупинений інспектором поліції, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №277729 від 15 листопада 2016 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.; справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надавши суду заяву від 22 листопада 2016 року про розгляд справи без його участі, де вказує, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, хоч був вчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не з'явилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що відповідачем 15 листопада 2016 року винесено постанову серії БР №277729 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не мала при собі посвідчення водія, та накладено на нього штраф у розмірі 425 грн. (а.с.7).

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином, вимога позивача про витребування протоколу про вчинення правопорушення є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, відповідно до абз. «а» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно абз. «а» п. 2.4 ПДР України, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно зі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортний засіб у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З наведених норм законодавства слідує, що за наявності вищевказаних обставин зупинка транспортного засобу є законною, і лише з дотриманням таких умов у інспектора поліції виникає право на реалізацію повноважень вимагати у особи пред'явлення нею документів, зокрема, посвідчення водія.

Позивач і в оспорюваній постанові, і в позові вказує, що він був зупинений відповідачем без жодної на те причини.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у справі не надано жодних доказів на підтвердження конкретної причини зупинення ним транспортного засобу позивача та поінформування позивача про це.

Таким чином, наявність підстав для зупинки транспортного засобу позивача, а, відповідно, і вимоги щодо пред'явлення ним документів, зокрема, посвідчення водія, відповідачем не доведено.

За таких обставин, вимога інспектора поліції про пред'явлення позивачем документів, зокрема, посвідчення водія, не може вважатися законною, отже і ненадання такого документу в даному випадку не може вважатися порушенням ст. 126 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи наявне посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10 червня 2006 року, на підставі якого відповідачем було встановлено особу позивача, про що вказано в оспорюваній постанові, що підтверджує доводи позивача, викладені у позові, про те, що він все ж пред'явив на вимогу поліцейського посвідчення водія.

Отже, постанова від 15 листопада 2016 року серії БР №277729 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають, оскільки даний спір, згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

Адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України - витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області, оскільки стороною у справі виступала його службова особа, слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог 150 грн. (300 грн.)/50% витрат за надання правової допомоги (договір про надання правової допомоги від 17 листопада 2016 року, квитанція до прибуткового касового ордера від 17 листопада 2016 року № 41), що згідно розрахунку суми витрат не перевищує граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, який встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 11, 41, 71, 72, 86, 90, 94, 102, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову від 15 листопада 2016 року серії БР №277729 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським групи реагування патрульної поліції Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області Квашуком В.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Турійського відділення поліції ГУ НП у Волинській області на користь ОСОБА_1 150 грн. (сто п'ятдесят грн.) витрат, пов'язаних з оплатою допомоги адвоката.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий