Справа № 663/2488/16-а
Суддя: Пухальський С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 663/2488/16-а
Провадження № 2-а/663/57/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Пухальського С.В.,

за участю секретаря Замятіної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Скадовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області, про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в період з 01.03.1988 по 15.03.2005 працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Херсонської області. Наказом Генерального прокурора України від 10.03.2005 його було звільнено з посади прокурора Скадовського району Херсонської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Починаючи з 15.03.2005 перебуває на обліку в Скадовському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 02.12.2002, в розмірі 90% від суми місячного заробітку. Зазначає, що 30.09.2015 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 763 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505», якою затверджено структуру і умови оплати та нові схеми посадових окладів працівників органів прокуратури України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» визначено у п. 3, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів прокуратури, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій з 01.12.2015 підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Пунктом 6 постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 встановлено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.

Таким чином, на підставі зазначених постанов Кабінету Міністрів України у нього, як у пенсіонера органів прокуратури, виникло законне право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

29.09.2016 позивач звернувся до Скадовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016 про підвищення заробітної плати на посаді прокурора району відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 та № 1013 від 09.12.2015.

Позивач вказує, що відповідачем відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії згідно з рішенням від 04.10.2016 № 5, у якому зазначено, що здійснити перерахунок пенсії не має законних підстав. Вважаючи такі дії відповідача такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують його гарантовані Конституцією України соціальні права на пенсійне забезпечення, позивач просив суд визнати дії Скадовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016 про заробітну плату - протиправними; зобов'язати відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 763 від 30.09.2015 та № 1013 від 09.12.2015, згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, що діяла станом на березень 2005 року), з розрахунку 90 відсотків від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016, починаючи з 01.01.2016, без обмежень граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просили відмовити у задоволенні заявлених в ньому вимог з підстав їх необґрунтованості та безпідставності.

Вислухавши доводи та заперечення учасників адміністративного процесу, оцінивши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності з ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням. Частиною 5 цієї статті передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора та утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджання виконанню службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Позивач ОСОБА_1 з 15 березня 2005 року перебуває на обліку в Скадовському об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991, у розмірі 90% від суми місячного заробітку, що підтверджується рішенням Скадовського об'єднаного Управлінні Пенсійного фонду України Херсонської області від 04.10.2016 та копією Пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 15, 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року (у редакції, чинній на 2005рік) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Гарантовані законом підстави та порядок перерахунку призначених раніше пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції чинній на час призначення пенсії). Згідно з ч. 13 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа пішла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали підстави, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отриманих працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ). Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З довідки прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016 вбачається, що ОСОБА_1 він дійсно працював в прокуратурі Скадовського району Херсонської області на посаді прокурора району. Заробітна плата на 01.12.2015 згідно Постанови КМУ від 31.05.2012 № 505 з урахуванням Постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 складається з посадового окладу, класного чину, вислуги років та доплат передбачених чинним законодавством всього складає 8359,97 грн. (а.с. 16).

Позивач 29.09.2016 року звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії (а.с. 17).

Рішенням № 5 від 04.10.2016 Скадовським об'єднанням Управління Пенсійного фонду України Херсонської області ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії. (а.с. 18).

Посилання Відповідача па пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, як на підставу неможливості проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 - є безпідставними.

Так, у пункті 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до деяких законів, у тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

Однак, слід зазначити, що ці обмеження не стосуються пенсіонерів, які до 02 березня 2015 року вже отримували довічно призначені пенсії і мали гарантоване право на їх перерахунки.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в країні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та має пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині 1 статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і суб'єктами владних повноважень, а тому, керуючись вимогами ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Передбачена дефініція у п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 01.03.2015 щодо скасування з 01 червня 2015 року норм пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначається відповідно до спеціальних законів, у тому числі «Про прокуратуру», свідчить про те, що з 01 червня 2015 року не здійснюється призначення пенсії відповідно до спеціального законодавства.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, викладені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсії за спеціальним законом з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Питання про застосування цього закону у часі регулюється згідно зі статтями 21, 22 Конституції України, які гарантують людині, що її права і свободи, будучи невідчужуваними та непорушними, не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, ці закони, зміни до законів, не розповсюджуються на вже існуючі права і свободи людини, якщо вони звужують зміст та обсяг цих прав і свобод. Тому, зазначена норма не може застосовуватися на раніше призначені під час їх перерахунку.

Отже, при перерахунку пенсії ОСОБА_1, як працівнику прокуратури, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках та порядок її перерахування, яка діяла на момент призначення пенсії.

Зокрема, у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» за № 9 від 01.11.1996 зазначено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Права і свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому, слід мати на увазі, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди, при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції України і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію України як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 1 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У даних рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002р.).

22 травня 2005 року Конституційний Суд України в рішенні № 10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів.

Виключно визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасування або обмеження цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та осяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу у 2005 році та в розмірі 90% від заробітної плати.

Обґрунтування щодо відсутності зворотної сили законів та інших нормативно-правових актів в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, узгоджуються з Постановою Верховного Суду України від 06.10.2015 року в адміністративній справі № 21-2432/15, в якій судовою колегією викладено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, а також механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років, яка діяла на момент призначення пенсії (ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ). Аналогічні рішення були прийняті у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 № 21-348а13, від 01.07.2014 справа 21-244а14, які, згідно зі статтею 244-2 КАС України, є обов'язковими для судів з необхідністю приведення судової практики у відповідність до його рішень.

Таким чином правова позиція суддів Верховного Суду України та Конституційного Суду України полягає у тому, що обмеження (у будь-якій формі) прав чи свобод людини є недопустимими.

Також не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та обставина, що набув чинності Закон України «Про прокуратуру» в новій редакції від 14.10.2014 за № 1697-VІІ з втратою дії окремих положень Закону України «Про прокуратуру» 1991 року щодо права призначення та перерахунку пенсій, а з 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України.

У даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13 та 18 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України від 12.07.2001 р. № 2663-ІІІ, що діяли станом на час призначення позивачеві пенсії - 2005 рік), оскільки інших не існує.

Проте Кабінетом Міністрів України з 01.01.2015 по теперішній час не визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, чим звужено та обмежено конституційне право позивача на пенсійне забезпечення. За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України будь-якого порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури є фактичною бездіяльністю, що порушує гарантоване Конституцією та Законом право на її перерахунок.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України (Кабінету Міністрів України) у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68685/10 та 71378/10) від 26 вересня 2014 року з питання відмови в перерахунку пенсії через не встановлення певного порядку Урядом була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення майнового інтересу заявника, що передбачено у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України» (заява № 38677/06 від 24.07.2014). Суть цієї справи Європейського суду з прав людини полягала у тому, що Кабінет Міністрів України повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Проте такий механізм був запроваджений лише через декілька років після набрання Законом чинності. Наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушував майновий інтерес заявника, тривале не запровадження відповідного механізму було втручання у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграф 39 у справі «Будченко проти України»).

Стаття 1 Першого Протоколу Конвенції визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Подібні проблемні питання були предметом обговорення на Пленумі Вищого Адміністративного суду України № 3 від 05 лютого 2016 року щодо результатів вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України від 07 липня 2010 року № 2453- VI «Про судоустрій і статус суддів» у спорах щодо визначення розміру заробітної плати працівникам апарату судів.

У своїй довідці та висновках Пленум Вищого Адміністративного суду України сформував позицію, що протягом періоду відсутності постанови Кабінету Міністрів України застосуванню підлягають положення попередніх Законів України. Аналогічні позицію викладено в інформаційному листі Вищого Адміністративного суду України від 22.07.2011 № 1091/11/13-11. Таку ж думку висловлював Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року (ЄДРСР- № 42010782).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, Вищий Адміністративний суд України відмітив, що враховуючи європейське направлення розвитку України та цілі прийняття Закону України від 18 березня 2004 року № 1629-IV «Про загальнодержавну програму адаптації законодавства України до законодавства Європейського Союзу», а також початку дії Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, правові позиції, сформовані в рішеннях Європейського Суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин стосовно яких виник спір.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцією Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції, Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Як вже зазначалось судом вище, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст. 2 цього Закону максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Враховуючи вищенаведене в сукупності суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі, оскільки заявлені в ньому вимоги є підставними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 86, 99, 100, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Скадовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 відсотків середньомісячної (чинної) заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, що діяла станом на березень 2005 року) на підставі довідки прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016 про заробітну плату - протиправними.

Зобов'язати Скадовське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Херсонської області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016 перерахунок призначеної пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012, № 763 від 30.09.2015 та № 1013 від 09.12.2015, згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, що діяла станом на березень 2005 року), з розрахунку 90 відсотків від середньої (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Херсонської області № 18/190 вих.-16 від 30.06.2016, починаючи з 01.01.2016, без обмежень граничного розміру пенсії та здійснювати відповідні виплати, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати сумою пенсії.

Стягнути зі Скадовського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Херсонської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не буде скасовано.

Суддя С.В. Пухальський

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2016 року