Справа № 826/13673/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 листопада 2016 року № 826/13673/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиГоловного управління Служби безпеки України в місті Києві та Київській області Начальника управління режимного та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції у місті Києві Головне управління МВС у м. Києві, Головне управління Національної поліції у м. Києві
провизнання протиправними дій, визнання протиправним рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Служби безпеки України в місті Києві та Київській області (далі по тексту - відповідач-1) та Начальника управління режимного та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі по тексту - відповідач-2), за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головного управління МВС у м. Києві та Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними дії начальника Управління режимно-секретного та документального забезпечення ГУ МВС України у місті Києві Поправко А.М., що виразились у неправомірному ініціюванні скасування допуску позивачу, шляхом внесення неправдивої інформації в облікову картку (Форма 6) та інші документи; визнання протиправним рішення відповідача - 1 та скасування розпорядження від 26.05.2015р. №154 дск щодо скасування допуску до державної таємниці за Ф-2 позивачу.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача - 2 та прийнятого у зв'язку із цим оскаржуваного наказу відповідачем - 1.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представники відповідачів 1 та 2 проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав правомірності дій та оскаржуваного рішення.

Представники третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не прибули, заперечень проти позовних вимог до суду не подали.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України суд дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Під час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ 26 травня 2015 року начальником Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області прийнято розпорядження №154/ДСК «Щодо скасування допуску до державної таємниці», яким, зокрема, ОСОБА_1 скасовано допуск до державної таємниці за формою 2.

Вказаний наказ відповідачем - 1 було видано на підставі звернення ГУ МВС України у місті Києві №1/523дск/рсв від 18.05.2015 року.

Не погоджуючись з діями щодо неправомірного ініціювання скасування допуску позивачу та прийнятого за наслідками їх вчинення рішення, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи оскаржувані позивачем дії та рішення відповідачів на відповідність вимогам закону, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено під час розгляду даної адміністративної справи позивач на час виникнення спірних правовідносинах проходив службу в органах внутрішніх справ.

Зокрема, 31 жовтня 2014 року начальником ГУ МВС України в м. Києві прийнято Наказ "Про тимчасове виконання обов'язків" № 1093 о/с, яким, тимчасово, з 03 листопада 2014 року по 03 січня 2015 року, виконання обов'язків дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайонів № № 7-11 та дачних кооперативів "Сади") Оболонського районного управління покладено на лейтенанта міліції ОСОБА_1 (М-174658), оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, цього ж районного управління, увільнивши від виконання функціональних обов'язків за займаною посадою.

В подальшому, наказами ГУ МВС України у місті Києві № 1329 о/с від 31 грудня 2014 року, № 167 о/с від 04.03.2015 року, № 370 о/с від 29.04.2015 року таке виконання обов'язків на позивача було покладено безперервно до 04 липня 2015 року.

18 листопада 2014 року начальником ГУ МВС України в м. Києві прийнято Наказ "Про припинення доступу до державної таємниці" № 253 о/с дск, яким, лейтенантові міліції ОСОБА_1 (М-153958), оперуповноваженому сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, припинено раніше наданий доступ до інформації, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно", та виплату відсоткової надбавки в зв'язку з припиненням діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

В подальшому, 26 травня 2015 року начальником Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області відповідно до статті 26 Закону України «Про державну таємницю», розділу 4 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939, у зв'язку з припиненням громадянином діяльності, пов'язаної з державною таємницею, та відсутності обґрунтованої потреби у такій діяльності, прийнято оскаржуване розпорядження №154/ДСК «Щодо скасування допуску до державної таємниці», яким скасовано допуск до державної таємниці за формою 2.

Підставою для видання вказаного розпорядження стало звернення ГУ МВС України у місті Києві №1/523дск/рсв від 18.05.2015 року, яке було надіслане вказаним органом відповідно до вимог п.80 Порядку організації забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах і організаціях затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939 разом, зокрема, з обліковою карткою форми 6 та 8 щодо позивача та інформацією про його притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог секретності.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про державну таємницю" від 21.01.1994р. №3855-ХІІ допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про державну таємницю" допуск до державної таємниці не надається, зокрема, у разі відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією.

Згідно з статтею 26 Закону України "Про державну таємницю" скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв'язку з якою йому було надано допуск.

У той же час відповідно до частини 2 пункту 77 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок № 939), за відсутності у громадянина подальшої потреби в діяльності, пов'язаній з державною таємницею, до органу СБУ, який надав йому допуск до державної таємниці, протягом п'яти робочих днів після закінчення шести місяців з дня припинення доступу до секретної інформації РСО надсилаються документи, передбачені пунктом 80 Порядку № 939, для скасування такого допуску.

Як вбачається з матеріалів справи щодо позивача 18 листопада 2014 року начальником ГУ МВС України в м. Києві прийнято Наказ "Про припинення доступу до державної таємниці" № 253 о/с дск., яким останньому припинено раніше наданий доступ до інформації, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно", та виплату відсоткової надбавки в зв'язку з припиненням діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Правомірність видання вказаного наказу ГУМВС України в місті Києві перевірялася судом під час розгляду відповідного позову ОСОБА_1 у адміністративній справі №826/5725/15, за наслідками чого постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2015р., підстави для визнання його протиправним та скасування встановлені не були.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, обставини, встановлені постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі № 826/5725/15 приймаються судом в даному провадженні без доказування.

Отже, 6-ти місячний строк, визначений пунктом 80 Порядку № 939 у спірних правовідносинах має починати перебіг з 18.11.2014 року.

Відповідно до наказів ГУМВС України в місті Києві від 31.10.2014 № 1093 о/с, від 31.12.2014 № 1329 о/с, від 04.03.2015 № 167 о/с, від 29.04.2015 №370 о/с позивача, який перебував на посаді оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми, Оболонського районного управління ГУМВС України в місті Києві, було увільнено від виконання функціональних обов'язків за займаною посадою з тимчасовим покладанням обов'язків дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції 2-го відділу міліції (з обслуговування мікрорайонів №№ 7-11 та дачних кооперативів «Сади») цього ж районного управління.

Відповідно до вимог пункт 49 Порядку № 939 необхідність роботи із секретною інформацією та форма допуску визначається керівником установи за місцем служби відповідно до номенклатури посад, яка розробляється режимно-секретним органом разом із керівником відповідно до штатного розкладу, посадових інструкцій (функціональних обов'язків) та характеру виконуваної працівником роботи, з урахуванням положень Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затверджених наказом СБ України від 12.08.2005 № 440.

Судом встановлено, що виконання обов'язків дільничного інспектора міліції не передбачає необхідності роботи із секретною інформацією та, відповідно, допуску до державної таємниці, а тому обґрунтована необхідність у роботі із секретною інформацією у позивача була відсутня.

Як вбачається з листа Оболонського районного управління ГУМВС України в місті Києві від 07.07.2015 № 52/690, позивач з 18.11.2014 (дата припинення доступу до державної таємниці) не здійснює діяльність, пов'язану з державною таємницею, матеріальні носії секретної інформації за ним не рахуються, а відповідно до листа від 29.07.2015 року №52/790 н/т позивач у період з 03.11.2014 року по 04.07.2015 року агентуро-оперативну та оперативно-розшукову діяльність, а також діяльність, пов'язану з державною таємницею не здійснював .

Суд також звертає увагу на ту обставину, що не дивлячись на встановлену Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 826/5725/15 протиправність вищевказаних наказів ГУ МВС України у місті Києві від 31.12.2014 № 1329 о/с, від 04.03.2015 № 167 о/с, від 29.04.2015 №370 о/с, їх, на виконання постанови суду від 25.06.2015 року було скасовано ГУ МВС України у місті Києві лише 13.08.2015 року.

У той же час вказана обставина не спростовує фактичне виконання позивачем обов'язків дільничного інспектора міліції в період їх дії.

Таким чином, за наслідками розгляду справи фактів внесення неправдивої інформації з боку відповідача - 2 до облікової картки позивача форми 6 та інших документів не встановлено, а ОСОБА_1 відповідних належних та допустимих доказів з цього приводу суду не надано.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що звернення ГУ МВС України у місті Києві №1/523дск/рсв від 18.05.2015 року та видане 26 травня 2015 року на його підставі розпорядження №154/ДСК Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, гуртуються на вимогах закону, а відтак, таке розпорядження судом скасоване бути не може, як і визнані протиправними дії начальника Управління режимно-секретного та документального забезпечення ГУ МВС України у місті Києві Поправко А.М.

Також суд враховує, що наказом ГУ МВС України у місті Києві від 05.11.2015 року №984о/с ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Оболонського РУ ГУ МВС України у місті Києві з 06.11.2015 року за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), тобто, на час вирішення даної адміністративної справи його права, свободи чи інтереси у відносинах публічної служби з вказаного приводу через її припинення поновлені бути не можуть.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко