Справа № 466/8138/16-а
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8138/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі

головуючого - судді Доонченко Ю.В.

при секретарі : Піцик О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правпорушення, -

встановив:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до Адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правпорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 вересня 2016 року постановою № 23/3 адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Вважає, що дана постанова є неправомірною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він допустив складання у дворі будинку № 4 на вул. Староєврейській в м.Львові столів, крісел, після закриття літнього майданчику, чим порушила п.20.1.14 Правил благоустрою м. Львова та ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вперше про наявність протоколу та його розгляд він дізнався лише 07.09.2016 року коли йому було надіслано оскаржувану постанову. Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням зокрема норм процесуального права, а також, приймаючи зазначену постанову Адміністративна комісія не перевірила та не з'ясувала фактичні обставини справи. Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення було вказано, що порушник допустив складання столів та крісел, після закриття літнього майданчику, однак майданчики функціонують до 31 жовтня кожного року. Крім того не вказано коли дане правопорушення мало місце та не представлено жодного доказу, що саме він допустив дане порушення, тому просить постанову скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заперечення відносно позову з яких зазначила, що постанову Адміністративної комісії просить залишити без змін, а у задоволення позову просить відмовити.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що справу слід слухати у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 вересня 2016 року постановою № 23/3 адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він допустив складання у дворі будинку № 4 на вул. Староєврейській в м.Львові столів, крісел, після закриття літнього майданчику, чим порушила п.20.1.14 Правил благоустрою м. Львова та ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, щодо ОСОБА_1 в його присутності не складався та не вручався, з пропозиціями ознайомитись з протоколом чи підписати його до нього ніхто не звертався. Вперше про наявність даного протоколу позивачу стало відомо після отримання копії постанови про накладення адміністративного стягнення, та виклику на засідання Адміністративної комісії на якому була прийнята оскаржувана постанова він теж не отримував.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова суперечить нормам законодавства, оскільки в ній не вказано ні часу, ні дати, вчинення адміністративного правопорушення. Також до постанови не подано ніяких фото-підтверджень , що свідчать про вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП.

В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено, що адміністративне правопорушення, крім складання протоколу фіксувалось за допомогою фотозйомки, не зазначено, що до останнього долучено фотознімки. За таких обставин, долучені до матеріалів справи ксерокопії з фотокарток , жодним чином не підтверджують де вчинено і ким вчинено адміністративне правопорушення, крім того на останніх не зазначено, що вони є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення

Таким чином, відповідачем при винесенні постанови від 02.09.2016 року не встановлено, в порушення вимог ст.280 КУпАП, всіх обставин адміністративного правопорушення, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості", відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться па її користь.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, однак відповідачем не надано доказів, що підтверджують правомірність його рішення.

Виходячи з вище викладеного, враховуючи, що відповідачем Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради при розгляді адміністративного матеріалу, складеного відносно ОСОБА_1 та при винесенні постанови № 23/3 від 02.09.2016 року не звернуто уваги на зазначені порушення, не здійснено належної оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення та будь-яких інших доказів, що доводять його вину у вчиненні правопорушення, в постанові не наводяться, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, згідно ст.ст.287-293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 6, 17-19, 104-106 Кодексу адміністративного судочинства,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради № 23/3 від 02.09.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КуПАП закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова на протязі 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ю. В. Донченко