Справа № 518/764/16-а
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 518/764/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач, або ФОП ОСОБА_1Л.) з адміністративним позовом до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (далі Відповідач) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 25.04.2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що перебуває на обліку в Миколаївській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. В період з 10.05.2016 року по 29.05.2016 року Миколаївською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт № 8/15-23-17-44/НОМЕР_1 від 05.04.2016 року (далі Акт перевірки). За результатами проведеної перевірки працівниками Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було встановлено порушення Позивачем п. 177.10 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України (далі - ПК України) та п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі зазначеного Акту перевірки 25.04.2016 року Комінтернівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу нараховано штрафну фінансову санкцію за здійснення роздрібної торгівлі без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі РРО) в розмірі 38719,91 грн. Позивач, не оспорюючи факту вчинення ним вищезазначеного порушення, стверджує, що сума штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього вказаним податковим повідомленням-рішенням, розрахована податковим органом необґрунтовано як за повторні вчинення порушення законодавства про застосування РРО. На його думку, не проведення ним через РРО операцій у період з 25.04.2013 року по 31.12.2013 року є єдиним триваючим порушенням, а тому штрафні (фінансові) санкції повинні були бути застосовані Відповідачем щодо встановлених порушень, як за одне вчинене вперше порушення та в іншому розмірі. Крім того, Позивач вважає проведення планової перевірки протиправним у звязку із обмеженням на її проведення, встановленими Законом України «Про внесення змін у Податковий кодекс України та деякі законодавчі акти України щодо податкової реформи» № 71-VІІІ від 28.12.2014 року.

Крім того, 25.04.2016 року Комінтернівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу нараховано штрафну фінансову санкцію за здійснення роздрібної торгівлі лікеро-горілчаними виробами без наявності ліцензії, в розмірі 17000,00 грн. Проте, Позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про здійснення Позивачем роздрібної торгівлі лікеро-горілчаними виробами без наявності ліцензії є хибними, оскільки штрафну санкцію нараховано Відповідачем при сплаченій та придбаній новій ліцензії. Так, Позивач мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі лікеро-горілчаними виробами, період дії якої тривав з 08.12.2014 року до 08.12.2015 року. З 08.12.2015 року по 10.12.2015 року Позивачем торгівля алкоголем не здійснювалась. Оплату за наступну ліцензію Позивачем було здійснено 10.12.2015 року.

За викладених обставин Позивач вважає податкові повідомлення-рішення № та № від 25.04.2016 року винесені за результатами проведеної перевірки, безпідставними, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

В судовому засіданні 02.11.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, вказаних у позовній заяві (а.с. 2-6).

Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, свого представника до суду не направив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, у звязку з чим неявка Відповідача до судового засідання 02.11.2016 року була визнана судом не поважною та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності Відповідача.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження 18.11.2016 року на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

15.11.2016 року до канцелярії суду надійшли письмові заперечення Відповідач на поданий адміністративний позов (а.с. 85-88), в яких зазначено наступне. Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 892 від 04.11.2015 року «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» Миколаївську ОДПІ ТУ ДФС в Одеській області реорганізовано шляхом її приєднання до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. На підставі наказу Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 29 від 01.03.2016 року, направлення на проведення перевірки № 9 від 10.03.2016 року у відповідності до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та п. 77.1 ст. 77 ПК України, проведено планову документальну виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, Одеська обл., Ширяєвський р-н., смт. Ширяеве, вул. Шклярука, буд. 23 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено Акт перевірки. Перевіркою встановлено порушення Позивачем ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, а саме: у періоді з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала види господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню, при цьому встановлено роздрібну торгівлю лікеро-горілчаними виробами без наявності ліцензії. Також перевіркою встановлено порушення п. 1 ст. 3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, яке полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2013 року по 07.12.2013 року перебуваючи на загальній системі оподаткування здійснювала роздрібну торгівлю в магазині «Продукти» за адресою: Одеська область, Ширяївський район, с. Саханське, вул. Леніна, буд. 65 без застосування РРО. На підставі Акту перевірки від 05.04.2016 року, Відповідачем в межах визначених повноважень та у встановлений законом спосіб 25.04.2016 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № 000007130 та №, у звязку з чим, на думку Відповідача, підстави для скасування вказаних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивач, ФОП ОСОБА_1, код НОМЕР_1, перебуває на обліку в Миколаївській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ширяївський відділ) (а.с. 54, 55).

На підставі ст. 77 ПК України, п. 2 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», наказу Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 29 від 01.03.2016 року та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок субєктів господарювання на І квартал 2016 року, головним державним ревізором-інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб відділу доходів і зборів з фізичних осіб Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 проведено документальну планову перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено Акт № 8/15-23-17-44/НОМЕР_1 від 05.04.2016 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 (а.с.10-35).

Відповідно до висновків Акту перевірки, було встановлено, що 11.12.2015 року, в період відсутності ліцензії, Позивач здійснила роздрібний продаж алкогольних напоїв, а саме: пиво «Жигулівське» 1,5 л. вартістю 24,0 грн. (фіскальний чек від 11.12.2015 року, № чека 0001, час продажу 09.35, ФН. НОМЕР_2, ПБ 57720479,), пиво «Оболонь» 2,5 л. вартість 30,0 грн. (фіскальний чек від 11.12.2015 року, № чека 0006, час продажу 14.44, ФН. НОМЕР_2, ПБ 57720479), чим порушила вимоги ст.15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, конячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів із змінами та доповненнями» (а.с. 29).

Крім того, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2013 року по 07.12.2013 року, перебуваючи на загальній системі оподаткування, здійснювала роздрібну торгівлю в магазині «Продукти» без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушила п 177.10 ст. 176 розділу IV ПК України п. 1 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Загальна сума виручки від продажу продукції без застосування реєстратора розрахункових операцій в 2013 році складала 86963,58 грн. (а.с. 32).

В якості додатку до акту планової виїзної документальної перевірки було складено розрахунок податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), відповідно до якого за Порушення Позивачем 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, конячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів із змінами та доповненнями» розраховано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції в розмірі 17000,00 грн., за проведення розрахункових операцій без РРО за 25.04.2013 року - штрафна санкція - 1 (одна гривня), та у період з 26.04.2013 по 31.12.2013 року - штрафна санкція в розмірі 100% вартості проданих товарів, що становить 38718, 91 грн. (а.с. 37-39).

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки, Позивач надав на них заперечення до Миколаївської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 41-42). За результатами розгляду заперечень висновки Акту перевірки були залишені без змін (а.с. 43-45).

Судом встановлено, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 892 від 04.11.2015 року «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» Миколаївську ОДПІ ТУ ДФС в Одеській області реорганізовано шляхом її приєднання до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

На підставі Акту перевірки, 25.04.2016 року Комінтернівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу збільшену суму грошового зобов'язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 38719,91 грн. (а.с. 7) та №, яким Позивачу збільшену суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 17000,00 грн. (а.с. 8).

Не погоджуючись із зазначеним податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач звернувся з даним позовом до Ширяївського районного суду Одеської області.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 28.09.2016 року справу № 518/764/16-а за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень передано за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду (а.с. 70).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2016 справу № 518/764/16-а за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до провадження судді Одеського окружного адміністративного суду (а.с. 77).

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № від 25.04.2016 року, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг усіма суб'єктами господарювання, їх господарськими одиницями та представниками (уповноваженими особами) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі, регулюються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон України №265/95-ВР).

Пунктом 1 ст. 3 Закону України №265/95-ВР передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 3 ст. 3 Закону України №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Згідно п. 14.7 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001 року торгівці, які здійснюють підприємницьку діяльність у сфері продажу товарів, громадського харчування та послуг та які відповідно до Закону України №2 65/95-ВР повинні використовувати реєстратори розрахункових операцій, зобовязані забезпечити можливість здійснення держателями спеціальних платіжних засобів розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням цих спеціальних платіжних засобів (як мінімум трьох міжнародних та/або внутрішньодержавних платіжних систем).

Статтею 2 Закону України №265/95-ВР визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та місту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що стверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій.

Згідно Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їхнім використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223, платіжний термінал - електронний пристрій, призначений для здійснення платіжних операцій, отримання довідкової інформації і друкування документа за операцією із застосуванням спеціального платіжного засобу. Надрукований на платіжному терміналі сліп - паперовий документ, який підтверджує здійснення операції з використанням платіжної картки і містить набір даних щодо цієї операції та реквізити платіжної картки.

Тобто сліп, надрукований на платіжному терміналі, не є розрахунковим документом у розумінні Закону України № 265/95-ВР. У разі застосування при проведенні розрахунків з використанням платіжної картки платіжного терміналу, з'єднаного або поєднаного з РРО, повинен додатково роздруковуватись касовий чек.

Відповідно до п.1 ст. 17 Закону України № 265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; вчинене вдруге 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг); за кожне наступне вчинене порушення - у п'ятикратному розмірі вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

Отже, в контексті наведеної норми Закону України № 265/95-ВР для кваліфікації вчинення правопорушення субєктом господарювання як правопорушення, що вчинено вдруге та кожне наступне, необхідним є встановлення контролюючим органом одних і тих самих фактів протягом календарного року в ході окремо визначених перевірок відповідного субєкта господарювання.

Як вбачається з Акту перевірки, в ході проведення спірної перевірки, податковим органом було встановлено факт здійснення Позивачем розрахункових операцій у безготівковій формі із застосуванням платіжних карток без проведення через РРО в 2013 році на загальну суму 86963,58 грн., в тому числі 800 грн. 25.04.2013 року, та 38718,91 грн. в період з 26.04.2013 року по 31.12.2013 року (ас. 31, 38).

На думку суду, не виконуючи протягом певного періоду обовязок щодо проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, субєкт господарювання вчиняє одне продовжуване порушення.

Враховуючи, що згідно із ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, платника податків можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що Відповідачем помилково кваліфікувано встановлений в межах однієї перевірки факт проведення розрахункової операції у безготівковій формі без проведення через РРО від 25.04.2013 року як порушення вчинене вперше, а проведення розрахункових операцій з 26.04.2013 року по 31.12.2013 року за таких же обставин - як кожне наступне порушення, оскільки зазначене порушення, що вчинялось позивачем впродовж 2013 році необхідно кваліфікувати як єдине продовжуване порушення. А отже, враховуючи те, що доказів встановлення фактів вчинення позивачем аналогічних правопорушень під час проведення податковим органом попередніх перевірок Позивача Відповідачем до суду не надано, спірне порушення (проведення розрахункових операцій без проведення через РРО у період з 26.04.2013 року по 31.12.2013 року) повинно кваліфікуватись як порушення законодавства про застосування РРО вчинене Позивачем вперше та відповідно за його вчинення повинна застосовуватись одна фінансова санкція у розмірі 1,00 грн.

При цьому, суд враховує, що Позивач порушення ним вимог п. 177.10 ст. 176 розділу IV ПК України та п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на визначену в Акті перевірки суму не заперечує

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення №, яким Позивачу нараховано штрафну фінансову санкцію за здійснення роздрібної торгівлі без застосування реєстратора розрахункових операцій в розмірі 38719,91 грн. в частині накладення на Позивача штрафних (фінансових) санкцій за повторні порушення законодавства про застосування РРО в загальній сумі 38718,91 грн. є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги Позивача в цій частині задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № від 25.04.2016 року, суд зазначає наступне.

Частиною 12 ст. 15 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон України № 481/95-ВР) визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Згідно із ст. 1 Закону України № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач в періоді з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року здійснював види господарської діяльності, які підлягають ліцензуванню, при цьому судом встановлено, що строк дії ліцензії серії АЕ №539001 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині «Продукти», розташованому за адресою: с Одеська область, Ширяївський район, с. Саханське, вул. Леніна, буд. 65 закінчився 08.12.2015 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в період з 08.12.2015 року по 24.12.2015 року Позивач здійснювала продаж алкогольних напоїв магазині «Продукти», розташованому за адресою: с Одеська область, Ширяївський район, с. Саханське, вул. Леніна, буд. 65.

Наступну ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту) Позивачем оплачено в ГУ ДФС в Одеській області 10.12.2015 року (а.с. 46), строк вказаної ліцензії розпочався 24.12.2015 року (а.с. 47).

Позивачем доказів наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 08.12.2015 року по 24.12.2015 року як під час проведення перевірки, так і під час судового розгляду справи надано не було, у звязку з чим, суд дійшов висновку про правомірність висновку податкового органу про порушення Позивачем вимог ст. 15 Закону України № 481/95-ВР, у звязку з чим вважає прийняте податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2016 року, яким Позивачу нараховано штрафну фінансову санкцію за здійснення роздрібної торгівлі без лікеро-горілчаними виробами без наявності ліцензії, в розмірі 17000,00 грн. правомірним.

Доводи позивача щодо протиправності прийнятого податкового повідомлення-рішення у звязку із оплатою ліцензії суд вважає неспроможними, оскільки Закон України № 481/95-ВР жодним чином не повязує строк дії ліцензії із датою її оплати.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № від 25.04.2016 року.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень є частково обґрунтованими у звязку з чим підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 25.04.2016 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Комінтернівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № від 25.04.2016 року, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшену суму грошового зобов'язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 38719,91 грн. в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафної фінансової санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 38718,91 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.