Справа № 2а-240/12/1370
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2012-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 р. № 2а-240/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Семеряк М.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області № 312 від 23.12.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) страхувальником страхових внесків.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуване рішення відповідача винесено із порушенням норм матеріального права. Зокрема, оскаржуване рішення стосується правовідносин, які виникли у 2007-2010 роках, однак винесене після набрання чинності Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», яким було виключено ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на підставі якої і було прийняте оскаржуване рішення. У звязку з викладеним, позивач просить скасувати рішення відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2012 року відкрито провадження в адміністративній справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 05.04.2012 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача проти позову заперечили. Позиція відповідача викладена у розясненнях щодо проведення нарахування та сплати страхових внесків № 1735/06-14 від 04.04.2012 року. Зокрема, відповідач зазначає, що оспорюване рішення про застосування фінансових санкцій прийняте в межах компетенції Управління та підстав для його скасування немає. До правовідносин, які виникли до 01.01.2011 року, в тому числі строк сплати яких на 01.01.2011 року не настав, застосовуються норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які були чинні до 01.01.2011 року.

Дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Фізична особа підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4В.) зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області.

Управлінням Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області на підставі п.2 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»прийняте рішення № 312 від 23.12.2011 року про застосування до ФОП ОСОБА_4 фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків у вигляді штрафу в сумі 278,76грн. та пені в сумі 315,08 грн.

Згідно розрахунку фінансових санкцій та пені визначені дата виникнення заборгованості ФОП ОСОБА_4 та її складові, зокрема:

- 24.04.2008 року 675,33 грн.;

- 01.04.2009 року 836,36 грн.;

- 03.04.2009 року 463,14 грн.;

- 01.04.2010 року 812,74 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховував наступні обставини справи та норми діючого законодавства.

До 01.01.2011 року відносини, що виникли між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Цим Законом визначались платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Так, відповідно до ст. 106 цього Закону відповідальність за своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплату внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування несе страхувальник роботодавець

При цьому, згідно п. 2 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Однак, дана норма права втратила чинність з 01.01.2011 року згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»від 08.07.2010 року № 2464-VІ, тобто не діяла на дату прийняття Управлінням Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач на момент застосування штрафу та пені керувався нормою Закону, яка була виключена, що доводить безпідставність прийнятого рішення.

Суд не бере до уваги посилань відповідача на п. 7 Розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», де вказано, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Так, вищевказана норма визначає порядок стягнення штрафних санкцій, які були нараховані та не сплачені до 01.01.2011 року. В даному випадку порушення, допущені позивачем за період 2007-2010 роки, однак нарахування штрафу та пені відбулось після 01.01.2011 року. Так, право відповідача на стягнення штрафу та пені реалізовано 23.12.2011 року.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із пунктами 1,2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем за порушення позивачем п. 2 ч.9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», приписи якої були виключені у звязку з прийняттям Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Таким чином, сукупність вищенаведених, підтверджених документально та встановлених обставин дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 17-19, 86, 94, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Перемишлянському районі Львівської області № 312 від 23.12.2011 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) страхувальником страхових внесків.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 32 (тридцять дві) гривні 19 (девятнадцять) копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2012 року.

Суддя Сакалош В.М.