Справа № 564/1858/16-а
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1858/16-а

Рядок статзвіту № 18

17 листопада 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейда А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП в особі інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП в особі інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування як незаконної постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР № 083406, винесеної 20 вересня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 вересня 2016 року близько 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем MERSEDES-BENZ GL500, державний номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Київ-Ковель, не порушуючи жодних вимог правил дорожнього руху та не створюючи перешкод у русі будь-кому з учасників дорожнього руху, був зупинений на 309 кілометрі зазначеної автодороги працівником патрульної поліції. Не називаючи причину зупинки, інспектор поліції попросив надати посвідчення водія, реєстраційне посвідчення на автомобіль та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Не дочекавшись поки позивач надасть страховий поліс, інспектор Козачок В.В. виніс постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР № 083406, де вказав, що позивач керував автомобілем не пристебнутий ременем безпеки і не мав при собі договора обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки працівник поліції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього та виніс постанову за місцем його зупинки, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, також, при розгляді справи йому не було розяснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Контитуції України. При винесенні оспорюваної постанови посадова особа також порушила вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме інспектор поліції проігнорував порядок підготовки та розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений статтями 278, 279 КУпАП. Вважає постанову такою, що винесена незаконно та просить позов з викладених підстав задовольнити та скасувати постанову серії ДР № 083406 від 20.09.2016.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ст.41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши докази по справі, вирішив, що позов повністю підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 20 вересня 2016 року інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне, ДПП лейтенантом ОСОБА_2 винесена постанова серії ДР № 596318 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 20 вересня 2016 року о 18 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERSEDES-BENZ GL500, державний номерний знак НОМЕР_1, не був пристебнутим паском безпеки та не предявив на вимогу полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив вимоги п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.7).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві заперечує той факт, що він керував транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки, як зазначено інспектором поліції у постанов, дану обставину відповідачем заперечено не було.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що інспектором поліції при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було розяснено положеннь статті 268 КУпАП про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та права передбачені ст. 63 Конституції України.

Жодних заперечень та доказів, які б спростували дану обставина відповідачем суду надано не було, а тому вищевказані обґрунтування позивача суд вважає такими, що відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що вищевказані статті КУпАП інспектором поліції при винесенні постанови були порушені, а саме його не було сповіщено про час і місце розгляду справи, працівником поліції не витребувались необхідні додаткові матеріали для розгляду справи та не було роз'яснено йому його права і обов'язки. Доказів, які б спростовували даний факт відповідачем надано не було.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що при винесенні вказаної постанови відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративного правопорушення та не з'ясовано обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи.

Посилання позивача, що відповідач незаконно розглянув справу на місці, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зокрема, справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП згідно ст. 222 цього кодексу розглядаються органами Національної поліції.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місце реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.2 третього розділу вищевказаної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1. ст. 126 та ч. 5 ст 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно, при винесенні постанови поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Однак, враховуючи те, що при винесенні постанови інспектор Козачок В.В. не ознайомив ОСОБА_1 зі змістом статті 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не дотримався вимог статтей 278, 279, 280 КУпАП, не зясував повністю обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме не було зясовано факти, які підтверджують вину правопорушника, не наведено доказів, які підтверджують фактичні обставини справи та те, що відповідачем не надано жодних заперечень, щодо позовних вимог позивача, які б доводили винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові, а також наявність у ОСОБА_1 полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1605860 від 26.08. 2016 року (а.с. 21), суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може залишатись чинною, оскільки прийнята з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову по справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 17, 71, 41, 122, 158-159, 161-163, 171-2 КАС України, ст. 7, 213, 222, 251, 268, 278, 279,280, 288, КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП в особі інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне порушення серії ДР № 083406 від 20 вересня 2016 року винесену інспектором Управління патрульної поліції в м. Рівне ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні порушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

СуддяОСОБА_3