Справа № 804/1930/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 листопада 2016 рокусправа № 804/1930/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвій Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Артемова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 804/1930/16 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась із позовом до суду, в якому просила визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі -Відповідач) щодо визнання нікчемним Договору № 007-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) від 24 лютого 2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», та зобов'язати Відповідача включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) та надати до Фонду додаткову інформацію щодо неї для внесення даних до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Відповідача від 16.09.2015 № 813 в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 № 007-03726-240215 і зобов'язано Відповідача включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду та надати до Фонду відповідну додаткову інформацію про ОСОБА_4 В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, вказавши на невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що гарантії Фонду поширюються на кошти, які мають статус вкладу, та розміщені за чинним договором між банком та фізичною особою. Натомість в силу приписів статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Відповідач обґрунтовано визнав нікчемним договір позивача, оскільки він укладений під час дії заборони здійснення банком будь-яких операцій, внаслідок яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб. Крім того, відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду до договорів банківського вкладу було застосовано наслідки нікчемності - кошти з рахунків вкладників «подрібнювачів» було повернуто на рахунки «ініціаторів переводів», отже за рахунком позивача кошти не обліковуються. Більш того, суд першої інстанції не врахував, що перерахунок коштів на рахунок позивача було здійснено в порушення встановлених заборон в іноземній валюті.

Представник позивача в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити, а постанову скасувати з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 24.02.2015 між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США № 007-03726-240215 (а.с. 13).

Відповідно до договору № 007-03726-240215 позивач розмістив у відповідача вклад в сумі 4980,00 доларів США по 25.05.2015 включно.

Згідно з п.1.8 Додаткової угоди до договору № 007-03726-24015 банківського вкладу від 24.02.2015 встановлено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення Сторонами цього Договору (а.с. 14).

На виконання зазначеного пункту, сума вкладу була перерахована 24.02.2015 з поточного рахунку ОСОБА_5 на вкладний рахунок Позивача - № НОМЕР_1, що підтверджується платіжним дорученням в іноземні валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46369079 (а.с. 15).

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Національного банку України № 664 від 02.10.2015 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

На виконання Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 та на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015, комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПАТ «Дельта Банк» було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями, на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.

За результатами перевірки Комісією виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 включно, оскільки, як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015, керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015, а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 включно.

16.09.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» прийнято рішення № 813, відповідно до якого, серед інших, договір банківського вкладу № 007-03726-240215 «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладений позивачем із Банком було визнано нікчемним, а грошові кошти в розмірі 4980 доларів США повернуті на поточний рахунок ОСОБА_5 (а.с. 67-70).

Після оголошення процедури ліквідації Банку, позивач звернувся до відділення Банку, де оформлювався договір банківського вкладу та отримав довідку згідно якої, залишок коштів на рахунках позивача відсутній (а.с. 16).

Вважаючи вказану діяльність (бездіяльність) протиправною, такою, що порушує законні права на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що ОСОБА_4 в розумінні положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» N 4452-VI є вкладником ПАТ «Дельта Банк» і має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в межах гарантованої суми.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, щодо повноважень та функцій Фонду відносно виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 від 23.02.2012.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Повноваження уповноваженої особи Фонду викладені в ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до приписів якої уповноважена особа Фонду має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

З огляду на приписи ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомлення сторін про нікчемність договорів є законодавчо закріпленим правом уповноваженої особи Фонду, яку наділено спеціальними повноваженнями з правом вирішення питання про віднесення певних договорів до нікчемних.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Таким чином, Перелік вкладників складається та надається до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб саме уповноваженою особою Фонду.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 № 14 Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п. 2, 4 Розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (далі - Загальний Реєстр). Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення Уповноваженою особою переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передачу Уповноваженою особою сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Крім того, ч. 1 та ч. 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 38 Закону № 4452 Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже, Уповноважена особа Фонду на етапі тимчасової адміністрації вчиняє наступні дії: 1) складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними; 4) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вже встановлено судами, на виконання приведених норм та з метою недопущення дій, що призводять до зростання гарантованої суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внаслідок незаконних дій працівників та/або клієнтів Банку, наказом Уповноваженої особи створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки (надалі - правочини).

Метою проведення перевірки було встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як вбачається з матеріалів справи, що за наслідками проведеної перевірки виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

Вказані правочини передбачали вчинення дій, що підпадають під наведені вище критерії.

Так, зокрема, у ході перевірки було виявлено ряд операцій щодо безготівкових перерахувань грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на рахунки інших фізичних осіб, які відкриті в установі Банку, призначення платежу яких свідчить про нетиповий характер операції, в тому числі, надання та повернення фінансової допомоги (позики), залучення коштів на вклад іншої фізичної особи, перерахування коштів без зазначення підстав перерахування, тощо.

Зазначені операції мали нетиповий характер і результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однією з таких операцій був правочин щодо перерахування 24.02.2015 з рахунку гр. ОСОБА_5 на рахунок позивача грошових коштів у розмірі 4980 дол. США. Депозитний рахунок на ім'я позивача відкритий також, 24.02.2015.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що фактично 15.01.2015 керівники структурних підрозділів банку дізналися про обмеження на здійснення певних операцій, встановлених Правлінням Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії проблемних».

На підставі постанови Правління Національного банку України за № 692/БТ від 30 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта банк» віднесено до категорії проблемних і, крім того, для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища запроваджено певну низку обмежень, в тому числі, заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність застосування наслідків нікчемності Договору № 007-03726-240215 від 24.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з пунктом 1.8. договору банківського вкладу (депозиту) № 007-03726-240215 від 24.02.2015 зарахування вкладу на рахунку здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладання сторонами цього договору.

Пунктом 2.2. договору визначено, що підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору.

Згідно з п.5.11. розділу 5 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк», зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови правління Національного банку України «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» № 365 від 16.09.2013, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.09.2013 року за № 1592/24124, надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи, на депозитний рахунок позивача надійшли кошти в іноземній валюті в розмірі 4980 доларів США від третьої особи - ОСОБА_5, що суперечить чинному законодавству, а також наведеним вище умовам договору та правилам банківського обслуговування ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, операція щодо перерахування готівкових коштів третьою особою на рахунок ОСОБА_4 здійснювалась у період дії постанови правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» № 692/БТ від 30.10.2014, якою, зокрема, банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом (керівників структурних підрозділів повідомлено 15.01.2015 року), що свідчить про укладання вищевказаного договору з метою отримання відшкодування коштів за рахунок Фонду через третіх осіб та надання банком переваги певній фізичній особі перед іншими кредиторами.

Отже, саме з 30 жовтня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» було заборонено укладати з фізичними особами, зокрема, депозитні договори, за наслідками яких збільшується розмір суми відшкодування грошових вкладів Фондом, але судом першої інстанції цей факт не був прийнятий до уваги.

Тобто, не зважаючи на заборону, 24.02.2015 ПАТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір № 007-03726-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» з позивачем, що в свою чергу є порушенням постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 № 692/БТ, яка є обов'язковою до виконання, та діючого законодавства у сфері банківської діяльності.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що договір банківського вкладу (депозиту) № 007-03726-240215 «Найкращий від Миколая» від 24.02.2015, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 є таким, що суперечить інтересам банку та інтересам держави, тобто містить ознаки нікчемності відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб».

Крім того, в результаті виконання Банком наказу від 16.09.2015 № 813 залишок коштів на рахунку позивача відсутній, що виключає включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, за наведених обставин, позовні вимоги є необґрунтованими.

Вирішуючи питання юрисдикції даної категорії спору, колегія суддів не погоджується із правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі № 826/20410/14 за позовом фізичної особи до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" про визнання дій та бездіяльності протиправними і зобов'язання вчинити певні дії, якою провадження у справі закрито у зв'язку з її непідсудністю адміністративним судам, і вважає необхідним відступити від неї з огляду на наступне.

Так, у вказаній постанові ВСУ послався на те, що вже висловив правову позицію у даній категорії спорів у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 826/2043/15), яку необхідно застосовувати і до справи № 826/20410/14.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що категорія спорів у вказаних справах є різною як за суб'єктним складом, так і за безпосереднім предметом спору.

Зокрема, у справі № 826/20410/14 предметом спору є невключення фізичної особи - вкладника банку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку з визнанням уповноваженою особою останнього нікчемними певних правочинів, проте у справі № 826/2043/15 розглядався спір за позовом органу Пенсійного Фонду України про зобов'язання уповноваженої особи Фонду визнати та включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги УПФУ на суму боргу 2409 гривень 25 копійок, яка виникла в результаті неперерахування банком збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, різними в даних справах (№ 826/20410/14 та № 826/2043/15) є як правовий статус позивачів, так і фактичні обставини справи, а також правова природа спірних правовідносин взагалі, оскільки останні виникли з огляду на здійснення відповідачем різних повноважень, наданих йому Законом № 4452.

Крім того, фізична особа-вкладник банку має право на відшкодування гарантованої Законом суми не менше ніж 200 тисяч гривень за рахунок коштів саме Фонду, тоді як орган ПФУ просив включити його до реєстру вимог кредиторів, які будуть відшкодовуватись за рахунок майна банку при його ліквідації, тобто предмет спору в даних справах є різним і його ототожнення є помилковим.

Щодо висловленої ВСУ правової позиції, то вона полягає в тому, що за положеннями статті 12 Господарського процесуального кодексу України на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Проте така правова позиція суперечить нормам діючого законодавства.

Так, відповідно до статті 3 Закону № 4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

До того ж відповідно до статті 38 Закону № 4452 Фонд для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку протягом дії тимчасової адміністрації зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті, та протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

Таким чином, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень, тобто в розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України Фонд є суб'єктом владних повноважень.

Оскільки ж відповідно до пункту першого частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень, то даний спір є публічно-правовим.

Відповідно до пунктів 2 та 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, на яку послався Верховний Суд України, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

Проте, вимоги фізичної особи щодо включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Банку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не є майновими вимогами до Банку, оскільки вклади з граничним розміром до 200 тисяч гривень виплачуються вкладникам безпосередньо з коштів Фонду, а не за рахунок майна банку. До того ж, зі змісту п.7 статті 12 ГПК України та його правової конструкції вбачається, що справу може бути віднесено до підвідомчості господарських судів лише у тому разі, якщо відповідачем у справі буде саме Банк-боржник стосовно якого здійснюється процедура ліквідації.

Ототожнення в даному випадку Фонду та Банку-боржника є безпідставним, оскільки відносно Фонду жодних ліквідаційних процедур не здійснюється.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим спором, який не є спором у процесі ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

З огляду на вказане, до цих спорів не має підстав застосовувати приписи статті 12 ГПК України та поширювати на такі спори юрисдикцію господарських судів.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі досліджено обставини, які мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 804/1930/16 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2016 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко