Справа № 804/4888/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 р. Справа № 804/4888/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І.
представника позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Резніков Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги, скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки вони не ґрунтуються на законі та прийняті податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Надав письмові заперечення проти позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Державні податкові інспекції є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.
У відповідності до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 29.06.16р. №684/8/99-99-11-02-02-28 було залишено вищевказане рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпродзержинською ОДПІ в Акті перевірки було зазначено, що ФОП ОСОБА_3 сплати по договору переуступки боргу від 22.06.2014 №94, ТОВ «Стронг компані» () 166667, 44 грн. (банківська виписка від 03.10.2014 №103) і включила зазначену суму до складу витрат жовтня 2014 року (запис 03.10.2014р. в Книзі обліку доходів та витри №5221.0-2 на сторінці 5). Зазначений Договір переуступки боргу від 22.06.2014р. до перевірки не надавався.

Так, дійсно, Договір переуступки боргу від 22.06.2014 №94 до перевірки не надавався, оскільки була допущена технічна помилка і в платіжному дорученні помилково було зазначено невірний договір. В дійсності оплата здійснювалась на підставі договору від 03.10.2014р. №72, який, як зазначив представник позивача, до перевірки надавався. Про помилку ФОП ОСОБА_3 повідомила податкову службу 11.04.2016 р. листом за вих.№11/04-1, про що зазначалось і в самому Акті та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

Суд зазначає, що відразу як було виявлено помилку, підприємцем було направлено лист до банківської установи з проханням в платіжному дорученні від 03.10.2014р. №103 вважати призначення платежу: «Сплатила по договору переуступки боргу від 03.10.2014р. №72», який подавався і Дніпродзержинської ОДПІ під час перевірки і в додатках до заперечення на Акт перевірки.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідно до Акту перевірки товар, за договором поставки від 03.10.2014 р. №72 укладеного з ТОВ «Стронг компані», ФОП ОСОБА_3 не отримувала, кошти не перераховувала, згідно баз даних органів державної фіскальної служби, у зв'язку із внесенням до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням, ТОВ «Стронг Компані» 08.05.2014 анульовано свідоцтво платника ПДВ за рішенням контролюючого органу, остання надана податкова звітність до контролюючого органу ТОВ «Стронг Компані» - травень 2014 року, грошові кошти в сумі 166 667, 44 грн. (з ПДВ) перераховані ТОВ «Стронг компані» по договору від 22.06.2014 №94 не були пов'язані із фінансово-господарською діяльністю ФОП ОСОБА_3 та безпідставно, на думку відповідача, включені до складу витрат податкової декларації про майновий доходи за 2014 р. (09.02.2015 р. № (з урахуванням уточнюючої декларації) в сул. 889,53 грн. (без ПДВ).

Однак, як зазначалось вище оплата здійснювалась не за договором від 22.06.2014 №94, а на підставі договору від 03.10.2014р. №72, який до перевірки надавався, що не заперечувалось сторонами у судовому засіданні.

Не зважаючи на оплату 166 667, 44 грн. товар за договором поставки від 03.10.2014 №72 ФОП ОСОБА_6 від ТОВ «Стронг компані» не отримувала. Позивач уклала угоду, зробила попередню оплату, проте постачальник своїх зобовязань не виконав, із-за наявних труднощів, у тому числі, як зазначалось в Акті перевірки, позбавлення контролюючим органом свідоцтва платника ПДВ.

Натомість ФОП ОСОБА_3 аналогісний товар отримувала від ТОВ «Бізнес-Авекор» по договору поставки продукції від 01.12.2014 №01/12-5, згідно видаткових накладних від 03.12.2014р. №03/12-7, від 15.12.2014р. №15121, №15122, від 22.12.2014р. №22121, які надавались до перевірки, згідно Переліку.

За отриманні від ТОВ «Бінес-Авекор» продукти харчування ФОП ОСОБА_3 частково розрахувалась готівкою, при цьому, недоплатила постачальнику 166 667, 44 грн. В якості розрахунку з ТОВ «Бізнес-Авекор» ппозивач уклала договір про відступлення права вимоги від 02.12,2014р. №0212-2, згідно якого ФОП ОСОБА_3 відступила ТОВ «Бізнес-Авекор» право вимоги з ТОВ «Стронг компані» сплати 166 667, 44 грн. за договором від 03.10.2014р. №72, про що боржник не заперечував.

Таким чином, викладене свідчить, що ФОП ОСОБА_3 сплатила грошові кошти ТОВ «Стронг компані», які в подальшому, в межах звітного періоду, були заліковані за оттримані від ТОВ «Бізнес-Авекор» продукти харчування, які в подальшому були поставлені до медичних закладів і до закладів освіти, що є предметом її діяльності і, значить, безпосередньо пов'язані із її фінансово-господарською діяльністю і правомірно віднесені до валових витрат в звітних деклараціях.

При цьому, на зазначене ніякого впливу не мало позбавлення ТОВ «Стронг компані» свідоцтва платника ПДВ, не знаходження його за юридичною адресою і не подача ним звітів, адже, по зазначеній господарській операції, як зазначалось в Акті , підприємець податковий кредит з ПДВ не декларувала, а будь-які порушення контрагента не мають впливу на стан обліку податків їх платника. Право підприємця на формування валових витрат не залежить від податкового обліку (стану місцезнаходження) контрагентів та сплати ними податку до бюджету. Відповідальність за податковим законодавством України має індивідуальний порядок і не передбачає солідарної відповідальності. Так, зокрема ч.2 ст.61 Конституції України, встановлює індивідуальний характер юридичної відповідальності особи.

Так, згідно з п. 177.2 ст.177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу. Згідно з пп.3.10 п.3 Порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.10 №1025, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.12.10 за №1425/18720, графа 12 «Чистий дохід» Книги обліку доходів та витрат розраховується як різниця між доходом від здійснення діяльності та документально підтвердженими витратам пов'язаними із отриманням доходу.

Отже, при розрахунку чистого доходу фізичної особи - підприємця на загальній системі оподаткування включаються тільки документально підтверджені витрати, тому, якщо оплата витрат поточного періоду відбувається в наступному періоді, то такі витрати будуть враховані в розрахунку чистого оподатковуваного доходу в такому наступному податковому періоді.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Метою дотримання принципу пропорційності є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи, зокрема, вказаний принцип передбачає, що здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідало б цілям, яких заплановано досягти.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне, відповідно до вимог статті 94 КАС України, присудити із Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2269,68 грн.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування вимоги, скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати видану Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Дніпропетровській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.04.2016 №Ф- зі сплати єдиного внеску у розмірі 59 772, 97 грн.

Скасувати видані Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкові повідомлення - рішення від 30.05.2016 №, №, №.

Присудити із Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2269,68 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 01.11.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар