Справа № 803/1487/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. Луцьк Справа № 803/1487/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, судді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Ковальчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернулася в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - позивач, інспекція, Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 131730-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Законом України від 24 грудня 2015 року №909-VIII змінено порядок оподаткування транспортним податком. Прийнявши цей закон, на думку позивача, Верховна рада України порушила підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України де зазначено, що податкове законодавство ґрунтується на принципі стабільності, вимоги якого передбачають, що зміни до будь-яких елементів податків і зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З наведених підстав вважає застосування до неї у 2016 році транспортного податку протиправним та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № 131730-13.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Також пояснила, що у листопаді 2016 року вказаний автомобіль був проданий позивачем іншій особі.

Представник відповідача у судовому засіданні та письмових запереченнях від 03 листопада 2016 року №10934/10/03-18-10-07 (а.с.13-15), просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Закон України від 24 грудня 2015 року №909-VIII є чинним та у встановленому порядку не визнався неконституційним, а тому є обов'язковим до виконання у 2016 році. Крім того, середньоринкова вартість автомобіля позивача є більшою ніж 750 мінімальних заробітних плат, тому цей автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль Porsche Cayenne, д.н. НОМЕР_1, 2012 року випуску, об'єм двигуна 3598 куб.см, тип палива - бензин, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 01 грудня 2012 року НОМЕР_2 (а.с.6).

Луцька ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області 29 червня 2016 року прийняла податкове повідомлення-рішення № 131730-13 яким нарахувала позивачу 25 000,00 грн транспортного податку за вказаний транспортний засіб (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд зазначає наступне.

Статтею пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Обставини наявності у власника легкового автомобіля, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, позивач та його представник не заперечує. Як слідує з інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, вартість вказаного автомобіля 2012 року випуску з нульовим пробігом становить 1 327 541,69 грн, а з пробігом 200 000 км - 1 123 779,48 грн, тобто більше ніж 750 мінімальних заробітних плат станом на 01 січня 2016 року (1 378,00 грн х 750 = 1 033 500,00 грн). ОСОБА_3 не надала доказів того, що її автомобіль має більший пробіг, або має середньоринкову вартість меншу ніж 1 033 500,00 грн (а.с.23-24).

Отже, автомобіль, який належить позивачу є об'єктом оподаткування в розумінні статті 267 Податкового кодексу України.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача, що норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII, яким внесено змін до об'єктів оподаткування транспортним податком, не відповідають засадам податкового законодавства визначених у підпункті 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового законодавства України, оскільки вказаний закон є чинним, не визнався неконституційним у встановленому порядку, а отже є обов'язковим до застосування на всій території України.

Вищенаведене застосування нормативно-правових актів під час вирішення цього спору відповідає принципу законності, який визначений у статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України та проголошує, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Одночасно суд звертає увагу, що у випадку визнання неконституційними вищенаведених норм, вказане може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 5 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд не приймає до уваги доводи позивача, що рішення Луцької міської ради «Про встановлення транспортного податку у м. Луцьку на 2016 рік» від 02 лютого 2016 року №3/10, всупереч положення підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України було прийнято у тому самому бюджетному періоду, в якому застосовується податок, оскільки у пункті 4 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII, установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Також у пункті 7 цього ж Закону рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, рішення Луцької міської ради «Про встановлення транспортного податку у м. Луцьку на 2016 рік» від 02 лютого 2016 року №3/10 підлягає до застосування у 2016 бюджетному році, а доводи ОСОБА_3 та її представника в цій частині є помилковими.

Також є необґрунтованими доводи представника позивача у судовому засіданні, що вона продала спірний автомобіль у листопаді 2016 року, оскільки таке відчуження відбулося вже після винесення спірного рішення, а тому ніяким чином не може впливати на його правомірність.

Натомість, для такого випадку законодавець передбачив механізм перерахунку розміру податку.

Так, згідно з підпунктом 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт.

Підпунктом 267.6.10 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об'єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об'єкт оподаткування, перехід права власності на об'єкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Таким чином, для перерахунку розміру транспортного податку позивачу необхідно надати Луцькій ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області документи, що підтверджують перехід права власності на автомобіль у листопаді 2016 році, а податковий орган, у свою чергу, здійснить відповідний перерахунок, винесе нове податкове повідомлення-рішення, а попереднє - відкличе.

Однак вищенаведений перерахунок ніяким чином не впливає на оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131730-13, яке станом на дату його винесення є законним та обґрунтованим.

Оскільки на ОСОБА_3 статтею 267 Податкового кодексу України покладений обов'язок щодо сплати транспортного податку, вказана норма законодавства у встановленому порядку не визнавалася неконституційною, є чинною та підлягає застосуванню, враховуючи, що рішення Луцької міської ради про встановлення транспортного податку на 2016 рік прийнято у відповідності до вимог пункту 4 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII, тому суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131730-13 є правомірним, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтею 94, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131730-13 - відмови повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 20 листопада 2016 року.