Справа № 816/4677/15
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 р.Справа № 816/4677/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/4677/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Пром"

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Квант Пром", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.09.2015 року № , від 25.09.2015 року № , № , № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/4677/15 адміністративний позов задоволено. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 24.09.2015 р. № , від 25.09.2015 р. №№ , , . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Квант Пром" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 49388,56 грн.

Відповідач, Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийняті оскаржуваної постанови порушено норми матеріального, а саме п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п.п. 138.1, 138.2, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, пп. 3.1, 3.2, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 р. №637 та порушено норми процесуального права, а саме ч.4 ст. 11, ст.ст. 11, 86, 159 КАС України. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/4677/15 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу податкового органу та скасувати постанову суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що у період із 20.07.2015 р. по 31.08.2015 р. Державною податковою інспекцією у м. Полтаві проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Квант Пром" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р., про що було складено акт № 1573/16-01-22-02/32370933 від 07.09.2015 р. (т.1, а.с. 24-91).

Під час перевірки були встановлені порушення позивачем вимог:

- п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п.п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього на суму 48006,00 грн., у тому числі за 2012 рік 48006,00 грн. та заниження від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на суму 3193862,00 грн.;

- пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого додатково визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 5424,73 грн., у тому числі за жовтень 2012 року - 1765,45 грн., листопад 2012 року - 1411,80 грн., травень 2013 року - 2008,50 грн., жовтень 2013 року - 238,98 грн.;

- п.п. 3.1, 3.2, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 30443,41 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 24.09.2015 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку, в загальному розмірі 8257,60 грн., з них 5424,73 грн. - за основним платежем, 2832,87 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с. 15);

- № від 25.09.2015 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств, в загальному розмірі 60007,50 грн., з них 48006 грн. - за основним платежем, 12001,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с. 18);

- № від 25.09.2015 р., яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 3193862 грн. (т.1, а.с. 17);

- № від 25.09.2015 р., яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 30443,41 грн.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності податковим органом правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, відсутності документального підтвердження порушень позивачем податкового законодавства, в зв'язку з чим оскаржувані податкові повідомлення - рішення скасував.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 25.09.2015 р. № , яким ТОВ "Квант Пром" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3193862 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Під час перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п.п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено витрати операційної діяльності при формуванні "Собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт послуг)", непідтвердження їх первинними документами (первинні документи відсутні), зокрема за 2014 рік на суму 3193862 грн.

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З матеріалів справи встановлено, що в ході перевірки на адресу ТОВ «Квант Пром» податковим органом було направлено лист вих. №4689/10/16-01-22-02-21 від 20.08.2015р. з проханням надати письмове пояснення та документальне підтвердження показників, відображених у уточнених деклараціях по податку на прибуток за 2012, 2013, 2014 рр. (т.1 а.с. 165).

01.09.2015 року на вищевказаний лист позивачем була надана відповідь за вих. №124 у якому позивач надав пояснення стосовно правомірності складення уточнюючих розрахунків у деклараціях по податку на прибуток за 2012, 2013, 2014 роки.

У відповідності до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Запит вих. №4689/10/16-01-22-02-21 від 20.08.2015 р. позивачем було отримано у період проведення перевірки. На початку перевірки податковому органу було надано доступ до всіх первинних документів, за період, що перевірявся, про що свідчить запис в акті перевірки на сторінці 7, де відповідач зазначив, що перевіркою відображених показників за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2014 р. використано такі документи, а саме: головна книга, акти виконаних робіт, накладні на оприбуткування матеріальних цінностей та товарів, первинних документів банку, відомостей нарахування заробітної плати, штатного розпису, оборотно-сальдових відомостей. При цьому питань щодо змісту таких первинних документів у відповідача не виникло.

Крім того на вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем було надано додаток №3 до акту перевірки, із якого встановлено, що під час перевірки відповідачем суцільним порядком було досліджено первинні документи та документи бухгалтерського обліку, крім виписок по рахункам банків (реєстри виписок банків), які були дослідженні вибірковим порядком.

Згідно пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Колегія суддів, дослідивши запит податкового органу вих. №4689/10/16-01-22-02-21 від 20.08.2015 р., встановила, що в ньому не було чітко вказано переліку, які саме первинні документи, по яких господарських операціях потрібно надати.

Враховуючи ту обставину, що податковому органу під час проведення перевірки було надано повний доступ до всіх первинних документів, та позивачем до відповіді на запит Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області не додавалися первинні документи, а лише письмові пояснення, а тому колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги, що відповіді на лист вих. №4689/10/16-01-22-02-21 від 20.08.2015 р. позивачем не надано.

Згідно п. 4 розділу III Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами від 20.08.2015 р. № 727 встановлено, що у акті перевірки має бути зазначено: у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії (його законного представника), та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки.

З матеріалів справи встановлено, що в акті перевірки №1573/16-01-22-02/32370933 від 07.09.2015 р. відсутні записи про складення актів про відмову у наданні документів.

Колегія суддів зазнає, що відповідачем не надано до суду обґрунтування щодо документів та відомостей, на підставі яких сформовано висновок про завищення позивачем витрат операційної діяльності при формуванні "Собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)" за рахунок непідтвердження первинними документами за 2014 рік на суму 3193862 грн. та доказів на підтвердження наявності товарів, не підтверджених первинними документами, витрати по яких включені до складу витрат операційної діяльності за 2014 рік, документів, що підтверджують перелік та місцезнаходження вказаних товарів, пояснення та докази щодо розрахунку собівартості таких товарів.

Отже, з огляду на відсутність у матеріалах справи документів, які б підтверджували включення платником податків до складу витрат операційної діяльності за 2014 рік витрат, не підтверджених первинними документами на суму 3193862 грн., колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про безпідставність висновків контролюючого органу щодо зменшення позивачу суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3193862 грн. правомірним, а тому суд першої інстанції правомірно визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 25.09.2015 р. № .

Стосовно податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області № від 25.09.2015 р., яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств, в загальному розмірі 60007,50 грн., з них 48006 грн. - за основним платежем, 12001,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, колегія суддів зазначає наступне.

Під час перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, пп. 138.1.1 п.п. 138.1, 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в результаті чого завищено витрати операційної діяльності при формуванні "Собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт послуг)" за рахунок включення сум амортизаційних відрахувань по будівлі за адресою: пров. Спортивний, 11 м. Полтава, де розташовано дільницю по обробці деревини та виготовлення погонажних виробів, біржу лісу, на яку відсутні правовстановлюючі документи на загальну суму 287658 грн., у тому числі за 2012 рік (за 2 півріччя 2012 року) на суму 75092,80 грн., за 2013 рік на суму 118965 грн., за 2014 рік на суму 93600 грн.

У відповідності п. 144.1 ст. 144 Податкового кодексу України амортизації підлягають, зокрема, витрати на самостійне виготовлення (створення) основних засобів, нематеріальних активів, вирощування довгострокових біологічних активів для використання в господарській діяльності, в тому числі витрати на оплату заробітної плати працівникам, які були зайняті на виготовленні (створенні) основних засобів та нематеріальних активів.

Згідно п. 146.2 ст. 146 Податкового кодексу України амортизація об'єкта основних засобів нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, установленого платником податку, але не менше мінімально допустимого строку, встановленого пунктом 145.1 статті 145 цього Кодексу, помісячно, починаючи з місяця, що наступає за місяцем введення об'єкта основних засобів в експлуатацію і зупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання, консервації та інших видів поліпшення та консервації.

Відповідно до абзацу 1 пункту 29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" нарахування амортизації проводиться щомісячно.

Згідно з абзацом 3 пункту 29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" нарахування амортизації починається з місяця, наступного за місяцем, у якому об'єкт основних засобів став придатним для корисного використання. Нарахування амортизації при застосуванні виробничого методу починається з дати, що настає за датою, на яку об'єкт основних засобів став придатним для корисного використання.

Пунктом 30 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" визначено, що суму нарахованої амортизації всі підприємства/установи відображають збільшенням суми витрат підприємства/установи і зносу основних засобів.

Згідно з пунктом 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

З матеріалів справи встановлено, що 26.03.2012 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області зареєстровано за № ПТ 9 декларацію про готовність об'єкта до експлуатації (т. 1, а.с. 126-130). Згідно із вказаною декларацією закінчений будівництвом об'єкт "дільниця по обробці деревини та виготовленню погонажних виробів по провулку Спортивний, 11 в м. Полтаві, категорія складності ІІІ" готовий до експлуатації.

Отже, з дати реєстрації Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області декларації про готовність об'єкта до експлуатації 26.03.2012 об'єкт будівництва "дільниця по обробці деревини та виготовленню погонажних виробів по провулку Спортивний, 11 в м. Полтаві" введений в експлуатацію.

З урахуванням пункту 146.2 статті 146 Податкового кодексу України, з квітня 2012 року позивач мав право здійснювати нарахування амортизації на вказаний вище об'єкт основного засобу та включати суми амортизаційних відрахувань до витрат операційної діяльності при формуванні "Собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт послуг)".

Згідно з п. 146.4 ст. 146 Податкового кодексу України придбані (самостійно виготовлені) основні засоби зараховуються на баланс платника податку за первісною вартістю.

Відповідно до пункту 146.5 статті 146 Податкового кодексу України первісна вартість об'єкта основних засобів складається з таких витрат: суми, що сплачуються постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків); реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються у зв'язку з придбанням/отриманням прав на об'єкт основних засобів; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв'язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються платнику); витрати на страхування ризиків доставки основних засобів; витрати на транспортування, установлення, монтаж, налагодження основних засобів; фінансові витрати, включення яких до собівартості кваліфікаційних активів передбачено положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку; інші витрати, безпосередньо пов'язані з доведенням основних засобів до стану, в якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Пунктом 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Мінфіну від 27.04.2000 р. № 92, первісна вартість об'єкта основних засобів складається з таких витрат: суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків); реєстраційні збори, державне мито та аналогічні платежі, що здійснюються в зв'язку з придбанням (отриманням) прав на об'єкт основних засобів; суми ввізного мита; суми непрямих податків у зв'язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству/установі); витрати зі страхування ризиків доставки основних засобів; витрати на транспортування, установку, монтаж, налагодження основних засобів; інші витрати, безпосередньо пов'язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Під час перевірки відповідачем не досліджувалось склад первісної вартості об'єкта "дільниця по обробці деревини та виготовленню погонажних виробів по провулку Спортивний, 11 в м. Полтаві", акт не містить жодних розрахунків такої вартості, зокрема включених позивачем сум, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків).

В акті перевірки не вказано та відповідачем у ході судового розгляду справи не обґрунтовано, на підставі яких саме первинних документів здійснювалось нарахування позивачу сум амортизації та не зазначено підстав для включення позивачем до складу первісної вартості об'єкта реєстраційних зборів, державного мита та аналогічних платежів, що здійснюються в зв'язку з придбанням (отриманням) прав на об'єкт основних засобів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність висновків контролюючого органу щодо завищення платником податків витрат на суму 287658 грн. та, як наслідок, заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму 48006 грн. а тому правомірно визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2015 р.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області № від 25.09.2015 р., яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30443,41 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем п.п. 3.1, 3.2, 7.39, 7.41 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (встановленої форми та змісту), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів на суму 30443,41 грн. по авансових звітах від 19.10.2012 р. № 69 на суму 9900 грн., від 28.11.2012 р. № 76 на суму 8000 грн., від 31.05.2013 р. № 19 на суму 11189,21 грн., від 11.10.2013 р. № 46 на суму 357,64 грн., від 15.10.2013 р. № 47 на суму 159,96 грн., від 24.10.2013 р. № 48 на суму 836,60 грн.

У відповідності до п. 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637, (надалі - Положення) касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно п. 3.2 Положення касові операції, що проводяться відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону.

Пунктом 3.3 Положення приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до пункту 7.39 Положення під час перевірки звітів про використання коштів для вирішення господарських питань особлива увага приділяється дотриманню підзвітними особами встановлених термінів складання та подання до бухгалтерії відповідних звітів, своєчасність повернення до каси підприємств залишку невикористаних коштів (одночасно з відповідним звітом), наявність оригіналів підтвердних документів, їх погашення тощо. Крім того, ураховується те, що подання звітів про використання коштів із порушенням установлених термінів може дозволятися лише у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підзвітної особи або за інших обставин, що мають документальне підтвердження.

Пунктом 7.40 Положення передбачено, що до уваги береться також і те, що не повинні порушуватися строки та умови видачі готівки під звіт, визначені законодавством України, зокрема пунктом 2.11 цього Положення.

Згідно з п. 7.41 Положення під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

З матеріалів справи встановлено, що з метою забезпечення виконання договірних зобов'язань з купівлі-продажу лісопродукції у ДП "Гадяцьке лісове господарство" та Лубенської дистанції захисних лісонасаджень позивачем укладені із фізичною особою - не працівником підприємства ОСОБА_1 договори доручення від 08.10.2012 р. №0810, від 17.05.2013 р. № 1705, № від 21.10.2013 р. № 2110 (т. 1, а.с.131-138).

Відповідно до пунктів 2.1.4 та 2.1.5 договорів повірений (ОСОБА_1) зобов'язаний особисто отримати лісопродукцію та оплатити її при потребі готівковими коштами.

Згідно з пунктами 2.3.1, 2.3.2 договорів довіритель (ТОВ "Квант Пром") зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення дій за договором та забезпечити його готівковими коштами для оплати лісопродукції

Колегія суддів встановила, що повіреному видано довіреності на отримання лісопродукції, а також для забезпечення повіреного готівковими коштами довірителем кошти видавалися під звіт директору ТОВ "Квант Пром" Капустян Ю.В.

На виконання договорів доручення ОСОБА_1 здійснив придбання лісопродукції. Проведення закупок підтверджується товарно-транспортними накладними, квитанціями до прибуткового касового ордера, квитанціями банків (т. 2, а.с. 84-94).

До звітів про використання коштів від 19.10.2012 р. № 69 на суму 9900 грн., від 28.11.2012 р. № 76 на суму 8000 грн., від 31.05.2013 р. № 19 на суму 11189,21 грн., від 11.10.2013 р. № 46 на суму 357,64 грн., від 15.10.2013 р. № 47 на суму 159,96 грн., від 24.10.2013 р. № 48 на суму 836,60 грн. позивачем додано квитанції до прибуткового касового ордера та квитанції банків.

Пунктом 1 Положення передбачено, що готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна;

розрахунковий документ - документ встановлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну;

касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України;

касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.

З листа ДП "Гадяцьке лісове господарство" від 04.02.2016 р. № 44 встановлено, що при реалізації позивачу лісопродукції, виписувались прибуткові касові ордери та не застосовувався реєстратор розрахункових операцій у зв'язку із його відсутністю за місцем відпуску товарів (т. 1, а.с. 191).

Таким чином колегія суддів вважає, що документи, долучені позивачем до авансових звітів, є платіжними документами та підтверджують сплату отримувачем готівкових коштів, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застосування до позивача рішенням № від 25.09.2015 р. штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 30443,41 грн. є безпідставним.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірності своїх рішень.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/4677/15 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року податковий орган не звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою суду від 08.08.2016 року заявнику апеляційної скарги було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу суб'єкта владних повноважень, якому було відстрочено сплату судового збору у розмірі 54327,42 грн. до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність такого стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016р. по справі № 816/4677/15 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (36008, м. Полтава, вул. Європейська, 155, ) судовий збір у розмірі 54327 грн. 42 коп. (п'ятдесят чьотирі тисячі триста двадцять сім гривень 42 копійок) до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2016 р.