Справа № 203/3082/15-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/20290/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л., Горбатюка С.А., Шведа Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року по справі №23/3082/15-а за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби Максимкіна Іллі Олександровича, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю „Нові Технології" про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби Максимкіна Іллі Олександровича, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю „Нові Технології", в якому просила: визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0027/110000001/15 від 14.05.2015р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 гривень, що становить триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян та закрити справу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, є протиправною, оскільки при розгляді справи не було з'ясовано і доведено обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлена адміністративна відповідальність.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 7 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Визнана протиправною та скасована постанова заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Максимкіна Іллі Олександровича від 14 травня 2015 року в справі про порушення митних правил №0027/110000001/15 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.481 Митного кодексу України. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що 29.10.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю „НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" та DORADO RUBBER(Чеська республіка) був укладений зовноішньоекономічний контракт на поставку продукції №26.2014. Відповідно до Специфікації №2 продавець - DORADO RUBBER повинен був поставити до 21.11.2014 року каучук синтетичний в зворотній тарі - сталевий ящик Goodpack МВ5 в кількості 1 шт. Строк повернення тари - 90 днів з моменту відвантаження товару.

Керівником товариства з обмеженою відповідальністю „НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" 27.11.2014 року до митного поста „Дніпропетровськ-південний" Дніпропетровської митниці була подана ЕМД типу ІМ 31 та на підставі товаро-супровідних документів задекларована зворотна тара - сталевий ящик Goodpack МВ5 в кількості 1 шт.

Під час митного оформлення при розміщенні зворотної тари у митний режим тимчасового ввезення кінцева дата зворотного вивезення вказаного товару була встановлена 26.02.2015 року.

Додатковою угодою №1 від 25.02.2015 року до зовнішньоекономічного контракту №26.2014, внесені зміни, а саме термін повернення зворотної тари був збільшений до 180 днів та встановлений до 21.05.2015 року.

Позивачем 25.02.2015 року до митного поста „Дніпропетровськ-південний" була подана заява про продовження терміну тимчасового ввезення багатооборотної тари в зв'язку із змінами умов повернення в частині встановлення нового терміну зворотного вивезення до 21.05.2015 року.

Постановою заступника начальника Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України Максимкіна І.О. від 14.05.2015 року в справі про порушення митних правил №0027/110000001/15 ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.481 Митного кодексу України та накладений штраф в сумі 5100 грн. Вказане рішення прийняте у зв'язку з тим, що станом на 26.02.2015 року від посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю „НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" заяв на продовження строку зворотного вивезення товару не надходило та таким чином, перевищений строк тимчасового ввезення товару на митну територію України більш ніж на три доби, але не більше ніж на десять діб.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині виходив з того, що вчинене позивачем порушення митних правил, передбачене ч.2 ст.481 Митного кодексу України, не є триваючим, оскільки останньою після закінчення встановленого митницею строку - 26.02.2015 року, були вчинені дії щодо його припинення шляхом подачі відповідної заяви, натомість відповідачем спірна постанова прийнята поза межами строку встановленого ст. 38 КУпАП. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, виходив з того, що суд не є органом, уповноваженим розглядати справи про порушення митних правил, передбачених ст.481 Митного кодексу України та розглядає лише питання щодо правомірності рішення відповідача в межах повноважень, визначених ст.162 КАС України.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що оскаржувана постанова відповідача прийнята в межах повноважень та з додержанням чинного законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

На підставі ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно ст.103 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI(далі - МК України) тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ст.108 МК України, строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів в кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів в митний режим тимчасового ввезення.

Судами встановлено, що строк повернення зворотної тари згідно специфікації №2 до зовнішньоекономічного контракту №26.2014 від 29.10.2014, становить 90 днів з моменту відвантаження товару. Кінцева дата зворотного вивезення тари визначена митним органом під час митного оформлення 26.02.2015р.

Згідно ч.3 ст.108 МК України, з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів. В разі відмови в продовженні строку тимчасового ввезення орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулась із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Судами встановлено, що до зовнішньоекономічного контракту №26.2014 від 29.10.2014 укладена додаткова угода №1 від 25.02.2015р., згідно якої термін повернення зворотної тари збільшений до 180 днів.

Позивач 05.03.2015р. подав митному посту „Дніпропетровськ-південний" заяву про продовження терміну тимчасового ввезення до 21.05.2015р. Станом на 26.02.2015р. тара вивезена не була, та з 26.02.2015 по 05.03.2015 документи для продовження встановленого строку не подавались.

У відповідності до ч.1 ст.481 МК України, перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України не більше ніж на три доби - тягне за собою попередження або накладення штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 наведеної статті, вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на три доби, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За встановлених судами обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст.481 МК України.

Відповідно ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, в тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Беручи до уваги триваючий характер правопорушення передбаченого ч.2 ст.481 МК України, колегія суддів вважає вірним висновок апеляційного суду, що зважаючи на дату складення протоколу та дату винесення оскаржуваної постанови, шість місяців не минуло, а відтак, відповідачем не порушений строк накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: