Справа № 2а-36/11/1370
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Справа № 876/4850/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Коваля Р.Й., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2011 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 52956 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилася Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати її та прийняти нову, про задоволення позовних вимог. В обгунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідач здійснив першу реєстрацію транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, VOLKSWAGEN T4 та відповідно до Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» при першій реєстрації повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до місцевого бюджету у розмірі 52956 грн. Однак цих коштів сплачено не було, що підтверджено матеріалами справи. Тому є підстави для стягнення їх до бюджету у судовому порядку.

Судом апеляційної інстанції було здійснено заміну позивача на Личаківську об'єднану державну податкову інспекцію м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області у зв'язку з реорганізацією.

Представник апелянта ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу та дав пояснення, аналогічні викоаденим у ній доводам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що на ім'я ОСОБА_1 29 липня 2009 року було зареєстровано автомобіль марки MERCEDES-BENZ (державний номерний знак НОМЕР_1), 25 вересня 2009 року зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN T4 (державний номерний знак НОМЕР_2), 6 жовтня 2009 року зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN T4, (державний номерний знак НОМЕР_3), які відповідно до ст. 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року № 1963-ХІІ є об'єктом оподаткування.

Однак, як видно з матеріалів реєстраційної справи, при здійсненні державної реєстрації вищевказаних транспортних засобів не було сплачено до державного бюджету податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення цих коштів з відповідача з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (далі - Закон № 1963-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 3 цього Закону № 1963-ХІІ перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1963-ХІІ податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 Закону № 1963-ХІІ фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону № 1963-ХІІ, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Відповідно до ч. 4 п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (в редакції, чинній на час реєстрації зазначеного вище автомобіля) державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Відповідно до п. 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року № 379, працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно з частиною 4 статті 5 Закону № 1963-ХІІ фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Частиною 6 статті 5 Закону № 1963-ХІІ встановлено, що у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечує факт належності йому автомобілів, про які вказує податковий орган і здійснення ним заходів для проведення першої реєстрації і подання відповідних заяв.

Цей факт підтверджується поданням відповідачем заяви про злочин до правоохоронних органів. За наслідками розгляду такої заяви, старшим слідчим слідчого управління ГУМВС України у Львівській області Гелецьким В.І. винесено постанову про визнання відповідача потерпілим у кримінальній справі № 181-0062.

Згідно інформації, наданої Залізничним відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 7 листопада 2016 року, 31 травня 2013 року в СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУМС України у Львівській області надійшла кримінальна справа № 181-0062 за фактом шахрайства, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо підроблених документів за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 , ч. 1, ч. 3 ст. 358 КК України. На даний час досудове розслідування триває й із ОСОБА_1 проводяться слідчі дії щодо встановлення обставин реєстрації на його ім'я автомобілів.

Також слід зазначити, що згідно копії наявної у матеріалах справи заяви від 6 жовтня 2009 року про реєстрацію автомобіля VOLKSWAGEN T4, а також у заяві про реєстрацію автомобіля VOLKSWAGEN T4 від 25 вересня 2009 року вказано прізвище заявника ОСОБА_1, а не ОСОБА_1 (а.с. 47, 57 ) і підписи суттєво відрізняються.

Аналогічно згідно інформації Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи Державтоінспекції автомобіль MERCEDES-BENZ також зареєстровано за громадянином ОСОБА_1 (а.с. 37), а не ОСОБА_1

Отже, позивачем не доведено наявність приватної волі у відповідача щодо проведення реєстрації транспортних засобів, а тому покладення на платника податкового тягаря є неприпустимим.

Крім того, спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ (в редакції, чинній на час подання позову) (далі - Закон № 2181-ІІІ).

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Порядок узгодження сум податкових зобов'язань та визначення податкового боргу встановлюється статтею 5 Закону № 2181-ІІІ.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181-ІІІ у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Таким чином, факт узгодження податкового зобов'язання має наслідком обов'язок платника податку сплатити таке зобов'язання у встановлений законом строк. Своєю чергою, невиконання обов'язку зі сплати узгодженого податкового зобов'язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов'язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

Тобто, для звернення до суду про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вказане податкове зобов'язання повинно набути ознак податкового боргу.

Довідка про результати перевірки щодо сплати податку з власників транспортних заходів та інших самохідних машин і механізмів та розрахунок заборгованості з податку не є належними доказами наявності боргу по узгодженому податковому зобов'язані щодо податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, немає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі № 2а-36/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Р.Й. Коваль

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 22 листопада 2016 року.