Справа № 817/1244/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2016 р. Справа № 817/1244/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Євпак В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" вересня 2016 р. у справі за позовом Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій та бездіяльності протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2016 року Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" звернулося до суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання протиправними дій щодо безпідставного затримання всіх вагонів позивача, які слідують через зону діяльності Закарпатської митниці, визнання протиправною бездіяльності щодо затримання понад встановлений граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, у зв'язку із тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого суду, уповноваженого розглядати справу про порушення митних правил.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 24.05.2016 року посадовими особами Закарпатської митниці ДФС України в зоні митного контролю "Експорт" міжнародного залізничного пункту пропуску "Чоп" виключено зі складу поїзда для здійснення митного контролю товар - дрова паливні хвойних порід (сосни), що слідували у вагонах № 66184219, № 68704667 на підставі залізничних накладних СМГС № 550889, № 550939 від 19.05.2016 року та митної декларації типу ЕК10АА №20402001/2016/003095, експортером яких виступало Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство".

25.07.2016 року посадовими особами Закарпатської митниці ДФС України складено протокол про порушення митних правил № 1310/30501/16 щодо ОСОБА_3 - інженера з реалізації Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство", в якому зазначено про вилучення вказаних товарів на підставі статті 511 Митного кодексу України (а.с.71-74).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2016 року по справі № 308/7761/16-п громадянку ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 886,00 грн. Вилучений у ОСОБА_3 товар, а саме: лісоматеріали соснові по якісних характеристиках та розмірах відповідають вимогам деревини дров'яної для технологічних потреб по ТУУ 56.196-95, код УКТ ЗЕД - , в кількості - 4,903 кбм., вартістю 3186,00 грн.; лісоматеріали соснові по якісних характеристиках та розмірах відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88., код УКТ ЗЕД , в кількості - 56,80 кбм., вартістю 22720,00 грн.; лісоматеріали соснові по якісних характеристиках та розмірах відповідають вимогам дров по ГОСТ 3243-88, код УКТ ЗЕД , в кількості - 62,45 кбм., вартістю 24980,00 грн. конфісковано в дохід держави (а.с.75-81).

Рішення суду законної сили не набрало.

Відтак, дії та бездіяльність Закарпатської митниці ДФС України, які оскаржуються Державним підприємством "Володимирецьке лісове господарство", були вчинені (допущені) під час здійснення посадовими особами відповідача провадження у справі про порушення митних правил.

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту ч.2 ст.4 КАС України слідує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.486 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням (внесенням подання прокурора).

Згідно з ч.2 ст.508 Митного кодексу України, до процесуальних дій належать:

1) складення протоколу про порушення митних правил;

2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб;

3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них;

4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них;

5) митне обстеження;

6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання;

7) експертиза;

8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Статтями 487, 488 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Частиною 1 статті 493 Митного кодексу України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскарження будь-яких дій та/або бездіяльності посадових осіб митного органу під час вчинення ними процесуальних дій у справі про адміністративне правопорушення не є здійсненням владних управлінських функцій та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Зокрема, частиною 2 статті 522 Митного кодексу України визначено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 471-473, 476, 482-484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються місцевими судами (суддями).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції місцевого суду, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Висновки аналогічного характеру наведені Верховним Судом України у постанові від 10.03.2009 року по справі № 1-1813во08, яка в силу ч.2 ст.161, ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судом.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом першої інстанції вірно застосовано положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п.36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п.30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п.24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви № 29458/06 і № 29465/04).

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Володимирецьке лісове господарство" залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

В.В. Євпак

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державне підприємство "Володимирецьке лісове господарство" вул.Партизанська, 23,с.Антонівка,Володимирецький район, Рівненська область,34380

3- відповідачу/відповідачам: Закарпатська митниця ДФС України вул.Собранецька,20,м.Ужгород,Закарпатська область,88000

4-третій особі: - ,