Справа № 806/1430/16
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2016 р. Справа № 806/1430/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представника позивача:ОСОБА_3,

представника відповідача: Марченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21 березня 2016 року подав до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області на погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області площею 229,2315 га з земель резерву та запасу. Висновок на його адресу стосовно вищевказаного проекту землеустрою не надходив. 1 липня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про направлення відповідного висновку з першим екземпляром проекту землеустрою, поданого 21 березня 2016 року. Станом на 1 серпня 2016 року висновки та перший екземпляр проекту землеустрою на його адресу не надходив. Позивач просив визнати ненаправлення Відділом Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області висновку та першого екземпляру проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, який подав на погодження ОСОБА_5 21 березня 2016 року на площі 229,2315 га - протиправним. Зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Брусилівському

районі Житомирської області направити на адресу ОСОБА_5 висновок щодо погодження проекту землеустрою земельної ділянки площею 229,2315 га, яка знаходиться на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області та перший екземпляр проекту землеустрою, поданого 21 березня 2016 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою поьзовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 21 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області із заявою на погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 229,2315 га за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області з усунутими недоліками (а.с.15).

1 квітня 2016 року за результатами розгляду вказаного звернення, протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою, відмова у погодженні проекту та оригінал проекту в 1-му екземплярі, були повернуті на доопрацювання за № 29/41-16, оскільки помилки у проекті не було виправлено (а.с.26).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає слідуюче.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проект землеустрою, в розумінні абз.10 ст.1 Закону України "Про землеустрій", - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України "Про землеустрій", проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 186-1 Земельного кодексу України.

Частиною 1 вказаної статті Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно зі ч.4 ст.186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

У відповідності до ч.5 ст.186-1 Земельного кодексу України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частинами 6 і 8 згаданої вище статті Земельного кодексу України встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до відповідного органу подає його розробник. У свою чергу, уповноважений орган, розглянувши проект розробника в установлений строк, зобов'язаний повідомити розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

В розумінні Закону України "Про землеустрій" розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою (ч.2 ст.26 цього Закону).

Водночас, згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про землеустрій", замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

За змістом частин 3-4 цієї ж статті Закону України "Про землеустрій", взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що подання замовником до відповідного органу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження не породжує для такого органу обов'язку щодо прийняття ним, за результатами звернення замовника, одного з рішень, передбачених ст.186-1 Земельного кодексу України. Належним суб'єктом подання проекту землеустрою на погодження у даному випадку є саме розробник такого проекту, а не замовник - землекористувач.

ОСОБА_5, яким 21.03.2016 проект землеустрою був поданий до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області на погодження, є

замовником цього проекту.

Таким чином, відповідач, отримавши на погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та з'ясувавши, що суб'єктом його подання є замовник, а не розробник цього проекту, не зобов'язаний приймати жодного з висновків, передбачених ст.186-1 Земельного кодексу України, за результатами розгляду цього проекту.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до переконання, що подання замовником на погодження проекту землеустрою виключає можливість його погодження та прийняття відповідно висновку Відділом Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області, відтак ненаправлення Відділом Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області позивачу висновку та першого екземпляру проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, який подав на погодження ОСОБА_5 21 березня 2016 року на площі 229,2315 га, не є протиправною бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області направити на адресу ОСОБА_5 перший екземпляр проекту землеустрою, поданого позивачем 21 березня 2016 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як пояснила представник відповідача в суді першої інстанції оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 229.2315 га за рахунок земель запасу та резерву, що розташовані за межами населених пунктів Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, що був наданий ОСОБА_5 21 березня 2016 року для погодження до Відділу Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області, було забрано заявником власноруч разом із результатом його розгляду.

Про те, що вказаний проект був забраний заявником та знаходиться у нього, свідчать звернення ОСОБА_5 до суду, в яких він оскаржував неправомірність надання йому відмови у погодженні. Під час розгляду справ по суті ОСОБА_5 на судових засіданнях надавався оригінал даного проекту для з'ясування усіх обставин у справі №806/547/16, постанова, винесена за результатами розгляду якої, на даний момент набрала законної сили. Крім того адміністративна справа №806/548/16 ухвалою судді Попової О.Г. від 28 квітня 2016 року була зупинена, оскільки предметом розгляду у справі №806/547/16 була та сама проектна документація (а.с.27).

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для задоволення позовних вимог у частині направлення на адресу ОСОБА_5 оригіналу проекту землеустрою, поданого заявником для погодження 21 березня 2016 року, відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Відділ Держгеокадастру у Брусилівському районі Житомирської області вул.Лермонтова, 3,смт.Брусилів,Житомирська область,12601

4-третій особі: - ,