Справа № 754/12653/16-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/652/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними, у зв'язку з відмовою перерахувати пенсію державного службовця з урахуванням довідки №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням графи «Інші виплати» та довідки №115 від 15.04.2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в розмірі 85% від суми заробітної плати, з урахуванням сум, зазначених в довідці №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням графи «Інші виплати», починаючи з 24.12.2008 року.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 24.12.2008 року отримує пенсію за віком як державний службовець, відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ у розмірі 85% від заробітної плати державного службовця з урахуванням окладу, рангу, вислуги років, надбавок та премій. В основу розрахунку пенсії відповідачем було покладено довідку Київського міського центру зайнятості №524 від 22.12.2008 року, яка не містила інформації про всі виплати, здійснені у складі заробітної плати позивача, а саме: виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, а також індексацій заробітної плати.

В квітні 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням довідки №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням графи «Інші виплати» та довідки №115 від 15.04.2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Однак, відповідач у своєму листі від 28.04.2016 року відмовив їй у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.

Позивач вважає відмову відповідача у перерахунку пенсії протиправною, а тому вимушена була звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

03.11.2016 року до суду надійшли заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві через представника просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

З 24.12.2008 року позивач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному УПФУ в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу» в розмірі 85% від заробітної плати. Відповідач через представника вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки остання просить здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 24.12.2008 року. Також в основу своїх заперечень відповідач покладає те, що ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, який діяв на момент призначення пенсії позивачу, втратив чинність. На сьогоднішній день є чинною редакція ЗУ «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, відповідно до якої проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ не передбачено. Також зазначає, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, ЗУ «Про державну службу», не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Отже, вважає, що пенсія позивачу призначена і розрахована відповідно до вимог чинного законодавства, а саме при розрахунку пенсії державного службовця не була врахована матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за сумлінну працю в органах державної влади, оскільки ці виплати є одноразовими, а тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії (а.с. 19-26).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24.12.2008 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ЗУ «Про державну службу» в розмірі 85% від заробітної плати.

22.04.2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії як державному службовцю з моменту її призначення з урахуванням довідки №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням графи «Інші виплати» та довідки №115 від 15.04.2016 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу».

Листом Лівобережного об'єднаного УПФУ в м. Києві від 28.04.2016 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Згідно довідки №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, ОСОБА_1 працювала в Київському міському центрі зайнятості на посаді директора Дарницького районного центру зайнятості, заробітна плата за даною посадою, з якої призначено пенсію, для її перерахунку становить: 65856 грн. 72 коп., з яких посадовий оклад становить 1467 грн., надбавка за ранг (10-й ранг державного службовця) - 80 грн., надбавка за вислугу років (25%) - 386 грн. 75 коп., надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (50%) - 18380 грн. 67 коп., премія - 37238 грн. 42 коп., інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) - 8303 грн. 88 коп. (а.с. 15).

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Дотримуючись вимог Основного Закону, суд вважає за необхідне застосовувати норми ЗУ «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року (в редакції на час призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною другою ст. 33 вищевказаного Закону передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з наступними змінами та доповненнями, зокрема пп.3 п.2 цієї Постанови, передбачено, що керівникам надається право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), є складовою фонду основної заробітної плати, як інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітних плат працівників, відносить до фонду додаткової заробітної плати, згідно пп. 2.2.7 п. 2.2 вищезазначеної Інструкції.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 22 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності і для вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Виходячи зі змісту наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012 року, 14.05.2013 року, 28.05.2013 року, 04.03.2014 року за результатами перегляду судових рішень у справах №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-3а14 відповідно.

Згідно приписів ст. 244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними в запереченнях, щодо того, що згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені не перераховуються, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яке прийнято Верховною Радою України 02.03.2015 року, що набрав чинності 28.03.2015 року.

Частиною 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Зважаючи на те, що заява про перерахунок пенсії до відповідача подана позивачем 22.04.2016 року, пенсія позивача підлягає перерахунку з 01.05.2016 року, а не з 24.12.2008 року, як зазначено в позовній заяві.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджуються дослідженими письмовими доказами, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 94 КАС України, тобто витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись положеннями ст. 2, 11, 18, 71, 94, 99, 104, 160-163, 183-2, 254 КАС України, Загальною декларацією з прав людини, Конституцією України, Законом України «Про державну службу» (в редакції від 16.12.1993 року №3723-ХІІ), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві () провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) пенсії за віком в розмірі 85%, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ, з урахуванням сум, зазначених в довідці №114 від 15.04.2016 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючими державними службовцями, а також державними службовцями, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію, з урахуванням графи «Інші виплати»: винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, починаючи з 01.05.2016 року.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: