Справа № 813/1127/16
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 р. Справа № 876/5192/16

Львівський апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.,

за участю секретаря Бедрій Х. П.

представника позивача Стець Р. Я.

представника позивача Кулак І. О.

представника відповідача Звір Р. П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року по справі № 813/1127/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яблуневий Дар" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною і скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС № 3-17 від 24 березня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним було в повному обсязі сплачено грошове зобов'язання, визначене податковими повідомленнями - рішеннями № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року, що підтверджується долученими до справи копіями платіжних доручень № 487 та № 488 від 22 травня 2015 року. Однак, відповідачем неправомірно було зараховано частину сплачених коштів, що надійшли для погашення грошового зобов'язання з ПДВ, на електронний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ та винесено податкову вимогу. Позивач зазначає, що сплата сум, визначених оскаржуваною вимогою, призведе до повторної сплати грошового зобов'язання з ПДВ, що негативно відобразиться на майновому стані ТзОВ "Яблуневий Дар". З огляду на вказане, позивач вважає винесену СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС податкову вимогу № 1-17 від 24 березня 2016 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкову вимогу № 3-17 від 24 березня 2016 року, надіслану Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач. У поданій апеляційній скарзі покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У апеляційні скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що сплачені позивачем кошти не можуть бути зараховані як кошти на виконання податкових повідомлень-рішень, оскільки такі рішення на момент сплати коштів були неузгодженими. Кошти повернуто платнику, шляхом автоматичного збільшення розрахункової суми, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представники позивача в судовому засіданні надали пояснення. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення. Просив апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 грудня 2014 року службовими особами відповідача була проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ "Яблуневий дар" щодо взаємовідносин з ТзОВ" ОДС Груп" та ТзОВ "Лазер ВВ" за період з 1 червня 2011 року до 31 грудня 2011 року.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт № 538/25-06-39-01/32475074 від 16 грудня 2014 року, на підставі якого винесено податкові повідомлення - рішення № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

16 квітня 2015 року Львівським окружним адміністративним судом винесено постанову у справі № 813/8795/14 за позовом ТзОВ "Яблуневий дар" до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів про скасування податкових повідомлень - рішень № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року, якою у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Одночасно, на підставі матеріалів перевірки, слідчим управлінням ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП було зареєстроване кримінальне провадження № 0000103 від 28 травня 2015 року за частиною 2 статті 212 КК України, в ході розслідування якого, ТзОВ "Яблуневий дар" згідно платіжних доручень № 487 та № 488 від 22 травня 2015 року повністю сплатило податок на додану вартість, податок на прибуток та штрафні (фінансові) санкції, визначені податковими повідомленнями - рішеннями № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року.

Вказані платіжні доручення 487 та № 488 від 22 травня 2015 року були підставою для винесення 24 червня 2015 року Городоцьким районним судом Львівської області ухвали про звільнення посадової особи ТзОВ "Яблуневий дар" від кримінальної відповідальності по частині 2 статті 212 КК України та закриття кримінального провадження № 0000103 від 28 травня 2015 року.

В ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2016 року, винесеній за результатами розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Яблуневий дар" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі № 813/8795/14 за позовом ТзОВ "Яблуневий дар" до СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року, було зазначено, зокрема, що ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року, яка набрала законної сили, звільнено головного бухгалтера ТзОВ "Яблуневий дар" від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого частиною 2 статті 212 КК України, яка являючись службовою особою, в період вересень-грудень 2011 року умисно ухилялась від сплати податків, шляхом внесення в податкову звітність підприємства завідомо неправдивих відомостей, сформувала витрати з податку на прибуток на суму 1256131 грн та податковий кредит товариства на суму 1092288 грн за рахунок виданих податкових накладних від імені ТОВ "Лазер ВВ" та ТзОВ "ОДС Групп".

За результатами апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку апеляційну скаргу ТзОВ "Яблуневий дар" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі № 813/8795/14 - без змін.

Після завершення процедури судового оскарження визначених ТзОВ "Яблуневий дар" грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, які не були сплачені платником податків у встановлені ПК України строки, відповідач виніс податкову вимогу № 3-17 від 24 березня 2016 року.

Відповідно до пункту 54.3.1 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України суми помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість станом на 1 липня 2015 року вважаються погашеними та одночасно збільшують суму податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 200.3 статті 200 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач оскаржив податкові повідомлення - рішення № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року до суду, а відтак грошове зобов'язання, визначене ТзОВ "Яблуневий дар" з податку на прибуток та податку на додану вартість вказаними податковими повідомленнями-рішеннями станом на 22 травня 2015 року (тобто на дату сплату податку на прибуток та ПДВ до бюджету) було неузгодженим.

ПК України не містить заборони для платника податків сплатити визначене контролюючим органом грошове зобов'язання до закінчення процедури судового оскарження.

Позивачем до закінчення процедури судового оскарження податкових повідомлень - рішень № /18627 та № /18630 від 23 грудня 2014 року було в повній мірі сплачено грошове зобов'язання з податку на прибуток та ПДВ, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями № 487 та № 488 від 22 травня 2015 року.

Призначення платежу на погашення податкових повідомлень-рішень № /18630 та № /18627 від 23 грудня 2014 року було зазначено в платіжних дорученнях № 487 та № 488 від 22 травня 2015 року, в інтегрованій картці платника по ПДВ за 2015 рік та інтегрованій картці платника по податку на прибуток за 2015 рік.

Свій обов'язок перед бюджетом в частині сплати визначеного контролюючим органом грошового зобов'язання платник податків ТзОВ "Яблуневий дар" повністю виконав 22 травня 2015 року.

Тому, на переконання суду, позивач не повинен нести відповідальність за подальший рух коштів та дії службових осіб, які спричинили помилкове зарахування коштів на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Суд прийшов до висновку, що відповідач формально правильно застосував норму пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України.

У відповідності до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки позивачем в повному обсязі було сплачено податковий борг та відшкодовано фінансові санкції, в результаті чого його посадову особу було звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження було закрито, у відповідача не було жодних підстав для вимоги про сплату вже сплаченої один раз суми.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає за необхідне зазначити, що частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки позивачем надано докази сплати коштів по податкових повідомленнях рішеннях № /18630 та № /18627 від 23 грудня 2014 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що оскаржена вимога призведе до повторного притягнення позивача до юридичної відповідальності, а відтак наявні підстави для задоволення адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року по справі № 813/1127/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дати складення в повному обсязі.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2016 року