Справа № 690/80/16-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2016 р. м.Київ К/800/13633/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Стрелець Т.Г.,

Черпіцька Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Ватутіне Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Ватутіне Черкаської області, в якому, з урахуванням уточнень до адміністративного позову від 28 березня 2016 року, просив визнати протиправними дії щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.ст.51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати збільшити пенсію відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 14 січня 2016 року, а також стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Ватутіне Черкаської області на його користь витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність відмови відповідача у нарахуванні та у виплаті йому пенсії, що не відповідає конституційним принципам та порушує його права на отримання пенсії у встановленому законом розмірі.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

При винесенні рішень суди попередніх інстанцій виходили із того, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому він не має права на збільшенні пенсії на 1% заробітку, як це передбачено ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суддів першої та апеляційної інстанцій, адміністративний позов задовольнити.

Звенигородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області, яке є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м.Ватутіне Черкаської області, у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Ватутіне Черкаської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням пільг зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 10 грудня 1992 року, вбачається, що ОСОБА_2 має статус учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) та має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках, у зв'язку з чим позивач отримує щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.ст.49, 51 цього Закону.

14 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Ватутіне з заявою про збільшення розміру пенсії відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 01 лютого 2016 року №353/02 відповідач відмовив позивачу у збільшенні розміру пенсії, зазначивши, що згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсії за даним законом проводиться згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.28 якого передбачено, що мінімальний розмір пенсії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб призначається за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років пенсія збільшується на 1 відсоток розміру пенсії за віком, але не більше 1 відсотку мінімального розміру пенсії за віком. Враховуючи, що стаж позивача становить 31 рік 7 місяців 16 днів, підстав для доплати за понаднормативний стаж немає. Для вирішення питання зарахування стажу за період заняття підприємницькою діяльністю з листопада 1993 року по липень 1995 року направлений лист на головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про надання роз'яснення.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений пільговий порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії. Як встановлено ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

При цьому, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Судами залишилось поза увагою, що позивач фактично обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, а саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що, зокрема підтверджується заявою позивача від 14 січня 2016 року, а також запереченнями відповідача на позовну заяву, в яких останній вказує, що позивач 04 січня 2016 року звернувся до Фонду із заявою про призначення пенсії як ліквідатору аварії на ЧАЕС.

Вищенаведене судами попередніх інстанцій не враховано, зазначені вище обставини судами не встановлені та не перевірені, належної оцінки їм не надано.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суди першої та апеляційної інстанції не перевірили та не надали належної оцінки фактичним обставинам справи, що не дає можливості суду касаційної інстанції визначитися у правильності висновків судів першої і апеляційної інстанцій.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду судам слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді