Справа № 645/4814/16-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 р.Справа № 645/4814/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Тацій Л.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016р. по справі № 645/4814/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції м.Харкова лейтенант поліції Скрипника Миколи Олександровича

про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції Скрипника Миколи Олександровича, в порядку КАС України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача в частині складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції Скрипника Миколи Олександровича про визнання протиправними дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає , що зазначена ухвала винесена із порушенням норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року, направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать , що ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати дії роти № 2 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції Скрипника Миколи Олександровича щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до частини другої статті 2 та частини другої статті 4 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно приписів п.4 ч.1 ст. 107 КАС України для вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, в тому числі, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено підсудність, порядок розгляду та оскарження постанови про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 130 цього Кодексу розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Статтею 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 - 129. частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Тобто, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, законом віднесено до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів за місцем його вчинення чи за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника. За наслідками розгляду справи судом підлягає до ухвалення постанова, що може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, загальним судом в порядку КУпАП дається кваліфікація адміністративного правопорушення шляхом встановлення відповідності ознак вчиненого діяння ознакам конкретного складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП.

Правова оцінка вчиненого діяння, як складова кваліфікації, полягає в оцінці діяльності компетентних посадових осіб органів внутрішніх справ щодо застосування законодавства про адміністративні правопорушення, у даному випадку, Інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП м. Харкова лейтенанта поліції Скрипника Миколи Олександровича щодо дій, які просить визнати неправомірними позивач ОСОБА_1

Враховуючи наведене справи про накладення адміністративного стягнення в порядку ст. 130 КУпАП розглядаються в порядку КУпАП і не підлягають розгляду в порядку КАС України.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарги. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають розгладитися при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом відповідно до КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо зазначену заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними не впливають на правомірність висновків суду, відповідно і підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2016р. по справі № 645/4814/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 21.11.2016 р.