Справа № 820/6463/13-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 р.Справа № 820/6463/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2016р. по справі № 820/6463/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1"

до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Сіріус-1", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 № /0.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.07.2007 відкрито провадження по справі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 № /0.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2009 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.07.2013, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2008 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2009 у даній справі скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014р. , позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харків Міжрегіонального головного управління Міндоходів, за участю Прокуратури Харківської області про скасування податкового повідомлення-рішення, задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 р. №/0.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.04.2016 постанову Харківського окружного адміністративного від 11.02.2014 та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2014 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а також замінено відповідача Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харків Міжрегіонального головного управління ДФС .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2016р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, за участю Прокуратури Харківської області про скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено. Скасовано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 №/0.

Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові, не погодившись з постановою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу, вважає, що постанова прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального , що призвело до неправильного вирішення справи, при цьому суд неповно з'ясував обставини, що мали значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити.

ТОВ "Сіріус-1" заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає постанову правомірною, обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та прокурора, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" (далі - ТОВ "Сіріус-1") взято на облік податковим органом як платник податків - відповідальний за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" (т.3 а.с.50-51).

Згідно матеріалам справи, ТОВ "Сіріус -1", на час спірних правовідносин, діяло на підставі ліцензії, виданої Національною комісією регулювання електроенергетики України, строк дії якої з 12.02.2006 по 11.02.2011.Відповідно до вказаної ліценції ТОВ "Сіріус - 1" надано право на постачання природного газу за нерегульованим тарифом (т.1 а.с.49-50).

СДПІ з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів проведена документальна невиїзна перевірка договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000: ТОВ "Сіріус-1" з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" з питань правильності нарахування та сплати рентної плати за видобутий природний газ і природний конденсат за період з 01.01.2007 по 31.12.2007р., за результатами якої складено акт від 25.06.2008 №1375/43-010/580310445 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.3 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006 №398-У та п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ та газовий конденсат" від 22.03.2001 №256 із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано рентну плату за видобутий природний газ у сумі - 5900699,40 грн., за період з 01.01.2007 по 31.12.2007.

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки від 25.06.2008 №1375/43-010/580310445, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, суд встановив наступне.

В акті перевірки податковим органом визначено, що оскільки ТОВ "Сіріус -1" не реалізувало газ НАК "Нафтогаз України" та не застосувало семикратний розмір ставки природного газу, то при нарахуванні рентної плати занизило суму рентної плати в розмірі 59000699,40 грн.

На підставі висновків акту перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів винесено податкове повідомлення - рішення від 25.06.2008 №3/0, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем рентної плати за видобуту нафту, природний газ та газовий конденсат, на підставі договору про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000: ТОВ "Сіріус-1" з ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та НАК "Надра України" у розмірі 8851049 грн. (т.1 а. с.34).

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що що положення Закону України "Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування" від 30.11.2006№ 398-V та Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 №1850, щодо семикратної рентної плати за видобутий природний газ поширюються тільки на тих суб'єктів господарювання, які зобов'язані були продавати обсяги природного газу виключно НАК "Нафтогаз України" для задоволення потреб населення, але не продали його вказаній Компанії, ТОВ "Сіріус-1" не підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 256, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2006 № 1850, в частині сплати семикратного розміру рентної плати протягом 2007 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.14 Закону України «Про систему оподаткування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) рентні платежі відносяться до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ч.3 ст.1 названого Закону ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

За змістом п.1 ч.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» №398-V від 30.11.2006 у випадку здійснення підприємствами, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарськими товариствами, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність та/або уповноваженими особами договорами про спільну діяльність, що укладені за участю зазначених підприємств, операцій з реалізації обсягів природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку не для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, до зазначених обсягів видобутого природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) застосовується семикратний розмір рентної плати за природний газ (у тому числі нафтовий (попутний) газ), величина якої затверджена цим пунктом.

Оскільки Законом України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» №398-V від 30.11.2006, який набрав чинності з 01.01.2007, внесені зміни до спеціальних законів з питань оподаткування, зокрема, до Закону України «Про податок на додану вартість», Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», встановлюються нові ставки акцизного збору, пільги по платі за землю, а також ставки та механізм справляння рентних платежів за видобуті нафту, природний газ і газовий конденсат в Україні, то помилковим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що Закон України №398-V від 30.11.2006 не є спеціальним законом з питань оподаткування.

Частиною 4 розділу II Прикінцевих положень названого Закону визначено, що Кабінет Міністрів України протягом місяця після набрання чинності цим Законом повинен забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення органами виконавчої влади виданих ними нормативно-правових актів у відповідність із нормами цього Закону.

Порядок обчислення та внесення рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, на який є посилання в Законі України «Про внесення змін в деякі законодавчі акти України з питань оподаткування» №398-V від 30.11.2006 та який є спеціальним законом з питань оподаткування, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 року № 256.

У пункті 1 названого Порядку зазначено, що цей Порядок визначає механізм обчислення та внесення до Державного бюджету України рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат у розмірах, установлених законом.

Правовий режим регулювання видобутку природного газу в Україні, господарської діяльності суб'єктів газового ринку та їх оподаткування залежить від багатьох чинників, які визначають діяльність та якісний склад таких суб'єктів.

Так, відповідно до постанови KM України № 1729 від 27.12.2001р. (в редакції змін від 16.01.2007 р.) «Про забезпечення споживачів природним газом» встановлено, що Національна акціонерна компанія «Надра України» (з урахуванням обсягів газу, видобутого її дочірніми підприємствами, а також на підставі договорів про спільну діяльність, укладених за участю зазначених підприємств) реалізують видобутий природний газ виключно Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за погодженою з НКРЕ ціною, яка не перевищує граничного рівня оптової ціни на природний газ, що використовується для потреб населення.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що у 2007 році, зокрема, господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також учасники договорів про спільну діяльність, та/або уповноважені особи договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених, підприємств, щомісячно здійснюють продаж всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу, за ціною, що не перевищує граничний рівень оптової ціни на природний газ, що використовується для потреб населення, визначеної в установленому порядку за вирахуванням розміру тарифів на транспортування, постачання та цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності.

Слід зазначити, що не всі суб'єкти ринку, що ведуть діяльність з видобутку природного газу є його постачальниками населенню. Така діяльність є чітко персоніфікованою. Для господарських товариств з 50 відсотками частки держави (у нашому випадку це НАК «Надра України») це означає, що така компанія повинна безпосередньо здійснювати продаж всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення. У тому числі, вона повинна реалізовувати природний газ у якості уповноваженої особи договору про спільну діяльність, учасником якого була компанія.

Матеріали справи свідчать , що між НАК "Надра України", ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" та ТОВ "Сиріус-1", укладений договір про спільну діяльність від 19.05.2000 №17-2000 (зі змінами та доповненнями) визначено спільною господарською метою, зокрема, реалізацію та постачання видобутої та придбаної вуглеводневої сировини (природного газу, газового конденсату, нафти, пропан-бутану та ін.) з метою отримання прибутку. При цьому, саме ТОВ "Сіріус-1" як уповноважена сторона договору - оператор спільної діяльності, зобов'язаний реалізовувати видобуту вуглеводневу сировину (природний газ, газовий конденсат, нафту, пропан-бутан та ін.). Внески і частки Сторін станом на 2007 рік складали наступну пропорцію: частка НАК "Надра України", ДП НАК "Надра України" "Полтавнафтогазгеологія" 30%; частка ТОВ "Сіріус-1" - 70%.

Однак, згідно з умовами ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. в редакції Додаткової угоди від 16.01.2003 року оператором (уповноваженою особою) була не НАК «Надра України», а ТОВ «Сіріус - 1». Крім того, договір про спільну діяльність передбачав спільну господарську мету Сторін, зокрема, реалізацію та постачання видобутої та придбаної вуглеводневої сировини (природного газу, газового конденсату, нафти, пропан-бутану та ін.) з метою отримання прибутку. При цьому саме ТОВ «Сіріус-1» як Уповноважена сторона Договору - оператор спільної діяльності (а не НАК «Надра України»), зобов'язаний реалізовувати видобуту вуглеводневу сировину (природний газ, газовий конденсат, нафту, пропан-бутан та ін.).

Тобто, відповідно до умов ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. в редакції Додаткової угоди №202/07 від 27.07.2007 p., саме Оператор (ТОВ «Сіріус-1»), а не ДП «Полтавнафтогазгеологія» НАК «Надра України» (як учасник спільної діяльності) вчиняв правочини від імені Учасників, пов'язані з веденням Спільної діяльності, в порядку, визначеному даним Договором, та виконував інші дії, спрямовані на виконання даного договору в межах наданих повноважень, в тому числі здійснював реалізацію видобутих вуглеводнів.

Враховуючи те, що згідно з умовами ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. в редакції Додаткової угоди від 16.01.2003 р. та Додаткової угоди №202/07 від 27.07.2007 р., продукція, отримана в результаті ведення спільної діяльності, повинна була реалізовуватися Оператором - TOB «Сіріус-1», а не ДП «Полтавнафтогазгеологія» HAK «Надра України» чи власне HAK «Надра України», на Оператора не поширювали свою дію норми вищезазначеного Порядку забезпечення споживачів природним газом.

Згідно з частиною 1 статті 19 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Статтею 22 Господарського кодексу України визначено особливості управління господарською діяльністю у державному секторі економіки. Так, згідно з частиною 1 цієї статті, держава здійснює управління державним сектором економіки відповідно до засад внутрішньої і зовнішньої політики.

Суб'єктами господарювання державного сектора економіки згідно з частиною 2 статті 22 Господарського кодексу України є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Частиною 5 статті 22 Господарського кодексу України встановлено, що держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Згідно з частиною 7 статті 22 Господарського кодексу України, держава застосовує до суб'єктів господарювання у державному секторі економіки усі засоби державного регулювання господарської діяльності, передбачені цим Кодексом, враховуючи особливості правового статусу даних суб'єктів.

Відповідно до Методики визначення частки державного сектору у складі економіки, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 20.12.2012р. №1466, до суб'єктів господарювання державного сектору економіки належать:

Суб'єкти, що діють на основі лише державної власності: державні підприємства, у тому числі казенні підприємства, об'єднання державних підприємств та інших організаційно- правових форм та їх дочірні підприємства.

Суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків.

Суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких становить величину, що забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Суб'єктом господарювання у нашому випадку є Договір про спільну діяльність, внески і частки Сторін у якому станом на 2007 рік складали наступну пропорцію: частка ДП «Полтавнафтогазгеологія» ПАК «Надра України» - 30%; частка TOB «Сіріус-1» - 70%.

Враховуючи наведене , оскільки вклад HAK «Надра України» у Спільну діяльність за ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. у 2007 році становив частку, що не перевищувала 50%, що унеможливлювало застосування до Оператора (TOB «Сіріус - 1») засобів державного регулювання господарської діяльності, що застосовуються до суб'єктів господарювання державного сектора економіки та оскільки саме на Оператора, а не на інших Учасників ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. Учасниками було покладено обов'язок здійснення реалізації видобутої в межах Спільної діяльності вуглеводневої сировини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що не поширювали свою дію на Оператора спільної діяльності за ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. норма підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом» та норма абзацу 2 пункту 4 Порядку забезпечення споживачів природним газом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом».

Крім того, абз.4 пп.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1729 «Про забезпечення споживачів природним газом» встановлювалось, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за роздрібними цінами, встановленими Національною комісією регулювання електроенергетики.

Звертаємо увагу на те, що TOB «Сіріус - 1», як оператор спільної діяльності , мав відповідну ліцензію на постачання природного газу за нерегульованим тарифом.

Таким чином, враховуючи те, що згідно з умовами ДСД №17-2000 від 19.05.2000 р. в редакції Додаткової угоди від 16.01.2003 р. та Додаткової угоди №202/07 від 27.07.2007 р., продукція, отримана в результаті ведення спільної діяльності, повинна була реалізовуватися Оператором - TOB «Сіріус-1», а не ДП «Полтавнафтогазгеологія» HAK «Надра України» чи HAK «Надра України», а також те, що постачання природного газу здійснювалося Оператором на підставі ліцензії на постачання природного газу за нерегульованим тарифом, на Оператора (TOB «Сіріус - 1») не поширювали свою дію норми вищезазначеного Порядку забезпечення споживачів природним газом, відповідно, TOB «Сіріус - 1» у даному випадку не може бути нараховано рентну плату у семикратному розмірі.

Направляючи справу на новий розгляд , Вищий адміністративний суд України в постанові вказав, що суди попередніх інстанцій, дослідивши договір про спільну діяльність №17-2000 від 19.05.2000 (в редакції додаткової угоди №202/07 від 27.07.2007) та довіреність від б/н від 13.05.2008, видану ТОВ «Сіріус-1», з урахуванням положень ст.1135 Цивільного кодексу України, дійшли обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «Сіріус-1» є належним позивачем у даній адміністративній справі, однак , судами не перевірено правильність розміру податкових зобов'язань по рентній платі за видобуту нафту, природний газ і газовий конденсат, нарахованих платнику податків контролюючим органом згідно спірного податкового повідомлення-рішення та застосованих штрафних санкцій.

Щодо правильності розміру податкових зобов'язань , визначених оскаржуваним податковим повідомленням-рішення , то враховуючи вищенаведене такий розрахунок зобов'язань не можна визнати правомірним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення належним чином в суді не довів , у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові від 25.06.2008 № /0 не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апелянта з посиланням на постанову Верховного суду України від 23.02.2010р. не приймаються до уваги , оскільки обставини , вказані в цій постанові Верховного суду України стосуються підприємств на яких розповсюджується дія Закону України №398 та Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001р. № 256. Як встановлено вище , на позивача дія вказаного Закону України №398 та Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2001р. № 256 не розповсюджується .

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною , підлягає скасуванню у зв'язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, містить виключно суб'єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу СДПІ з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2016р. по справі № 820/6463/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2016 р.