Справа № 804/7572/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 листопада 2016 р. справа №804/7572/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., перевіривши матеріали позовної заяви державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

7 листопада 2016 року державне підприємство «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2016 року ВП №51920633.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак не наведено жодного обґрунтування поданого клопотання.

Згідно з приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Частина друга цієї статті передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, звільнених від сплати судового збору, але позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір при зверненні із даним адміністративним позовом.

Також суд зазначає, що до матеріалів справи не надано належних доказів тяжкого майнового стану позивача.

Аналіз чинного законодавства дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Однак, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення із даним позовом.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2016 року ВП №51920633 про стягнення з позивача суми боргу у розмірі 3 415 819,62 грн.

Вказане рішення, прийняте суб'єктом владних повноважень, є підставою для зміни майнового стану позивача. Реалізація такого рішення може призвести до зменшення або збільшення майна особи, що звернулась до суду, і, відповідно, його оскарження спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимога позивача носить майновий характер.

У відповідності до підпункту 1 пункту 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, враховуючи розмір позовних вимог у сумі 3 415 819,62 грн., позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 51 237,29 грн.

За наведених обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір за наступними реквізитами: отримувач: УК у Чечелівському районі м. Дніпра , код ЄДРПОУ (отримувача) 37989253, рахунок: 4008, Банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код бюджетної класифікації доходів: 22030101, призначення платежу: судовий збір у розмірі 51 237 гривень 29 копійок, Дніпропетровський окружний адміністративний суд, код ЄДРПОУ(суду) 34824364.

Поряд із цим, відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Відповідно до частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представником за довіреністю, однак не вказано прізвище, ім'я та по-батькові представника, який підписав позов, тоді як до позову у якості додатка надана фотокопія довіреності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка підписана директором ОСОБА_3

В той же час, суд також звертає увагу позивача, що до суду не надано жодних доказів, які підтверджують повноважень директора ОСОБА_3

За наведених обставин позивачу необхідно надати до суду адміністративний позов, підписаний уповноваженою особою із зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові такої особи та документи, що підтверджують повноваження директора (положення, статут, наказ, довідку з ЄДРПОУ або свідоцтво про державну реєстрацію).

Поряд із цим, приписами частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивачем не надано до суду копію оскаржуваної постанови та не наведено жодної з причин, через які позивач не має можливості надати таку копію.

Також, суд зазначає, що статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, частиною 2 зазначеної статті встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №51920633 винесена 11 серпня 2016 року, а позивач звернувся до суду за захистом своїх прав лише 7 листопада 2016 року, тоді позивачем не зазначено коли саме позивач отримав копію даної постанови чи дізнався про існування зазначеної постанови та не надано до суду доказів на підтвердження даної обставини.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

На підставі викладеного суд залишає подану заяву без руху та пропонує позивачу усунути наступні недоліки, а саме надати до суду:

- оригінал квитанції про сплату судового збору;

- адміністративний позов підписаний уповноваженою особою із зазначенням прізвища, ім'я та по-батькові такої особи та документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала адміністративний позов;

- копію оскаржуваного рішення або зазначити причини неможливості її надання;

- докази, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, передбачений частиною 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, або клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом з обґрунтованими причинами пропуску строку звернення.

Керуючись статтями 106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

у х в а л и в:

У задоволення клопотання державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» про звільнення від сплати судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування постанови - відмовити.

Позовну заяву державного підприємства «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про скасування постанови - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 5 днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки позовної заяви, які зазначені в ухвалі.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви, згідно частини 6 цієї ж статті, не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. В. Степаненко