Справа № 821/204/16
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 р. Справа № 821/204/16

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Колесникова -Горобець І.О.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі по тексту - ГУ ДФС в Херсонській області або відповідач) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21-25-.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем на підставі абз. 5 та 15 ч.2 ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" 05 лютого 2016 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000059/21-22-21-25-, відповідно до якого до позивача застосовано штраф у розмірі 27 000,00 гривень. Позивач також зазначив, що відповідно до податкового законодавства, рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за своєю формою не відповідає податковому повідомленню - рішенню. Крім того зазначив, що ГУ ДФС у Херсонській області не має повноважень на здійснення податкового контролю за діяльністю платника податків ОСОБА_1, оскільки він не є контролюючим органом для цього платника податків, так як позивач зареєстрований в ДПІ у м. Херсон ГУ ДФС в Херсонській області. Крім того, перевірка фактично не відбулася, оскільки позивач відмовила перевіряючим у допуску до перевірки.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року - в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ФОП ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 26 травня 2016 року -скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до положень п.п.19-1.1.16 п.19.1 ст.19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Пунктом 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об'єктів оподаткування або об'єктів, які пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Судом встановлено, що позивач зареєстрований в ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС в Херсонській області. Вказаний податковий орган є структурним підрозділом ГУ ДФС в Херсонській області, при цьому, повноваження щодо вказаних перевірок надано відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Державної фіскальної служби України, тому суд доречно спростував твердження позивача, що лише ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області є її контролюючим органом.

Статтею 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Пунктом 80.1 ст.80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2. ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 ПК України);

- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області видано наказ № 319 "Про проведення фактичної перевірки". Наказ видано на підставі п. 75.1.3 ст. 75, п. 80.2.3, п. 80.2.5 ст. 80 та ст. 81 Податкового кодексу України та з метою дотримання суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, підакцизних товарів.

Додатком до вказаного наказу передбачено перелік платників податків, які підлягають відпрацюванню, шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст. 80 Податкового кодексу України, яким передбачено проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

16 грудня 2015 року видано направлення № 64 від 16 грудня 2015 року про проведення фактичної перевірки з 16 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року.

Судом також встановлено, що наказ про проведення перевірки та направлення на її проведення має всі необхідні реквізити.

Позивачем направлення на проведення перевірки та наказ про проведення перевірки отримано 18.12.2015 р., про що ним особисто зроблено запис в зазначеному направленні.

В той же час, 18 грудня 2015 року позивачем складено акт відмови у допуску до перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 у зв'язку з ненаданням наказу на перевірку.

Абзацом 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України встановлено, що відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Допитані в судовому засіданні свідки, які проводили перевірку, а саме, головний державний ревізор - інспектор Мигирич О.М. та головний державний ревізор - інспектор Бевзюк О.О. надали в судовому засіданні покази, що ними проведено перевірку. Перед проведенням перевірки надано наказ про проведення перевірки та направлення на її проведення особі, яка здійснювала розрахункові операції та вказаною особою передано документи позивачу. При проведенні перевірки споживачем було придбано горілку "Пшеничну", чек та вказану горілку передано перевіряючим. Працівником кафе - барменом було знято з вказаної пляшки та надано акцизну марку перевіряючим.

Отже, суд обґрунтовано зазначив, що не приймає до уваги посилання позивача про ненадання документів, необхідних для проведення перевірк, та поважності причини недопуску осіб відповідача до проведення перевірки, оскільки з показів свідків та наданих документів, судом вірно встановлено, що перевірку було проведено за наявності згоди позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки від 18.12.2016 №34/21/. Вказаним актом зафіксовано порушення, а сааме: зберігання алкогольних напоїв, які марковано акцизного податку з візуальними ознаками підробки. Зазначено, що марки акцизного збору буде направлено на експертизу. При цьому, перевіркою встановлено реалізація горілки, а саме горілка "Пшенична" 0,5 40 %, виробництва Харків, за ціною нижчою від встановлених мінімальних роздрібних цін.

Відповідно до положень п.п.19-1.1.16 п.19.1 ст.19 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Отже, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790 затверджений порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", пунктом 3 якого визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Пунктом 5 Постанови № 790 визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

05 лютого 2016 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000059/21-22-. Вказаним рішенням до позивача застосовано фінансові санкції у виглядів штрафу у розмірі 27000 грн., саме: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни - 10000 грн. та зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку - 1700 грн.

З матеріалів справи слідує, що підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій згідно рішення від 05.02.2016 р. № 000059/21-22-21- став акт перевірки №34/21/ від 18.12.2015 р.

Абзацом 13 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень (абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР).

Статтею 11 Закону 481/95-ВР передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Статтею 226 ПК України встановлено порядок виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Відповідно до п.п.226.1, 226.2, 226.3 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 226.6 ст.226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

За приписами п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані, зокрема, алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Згідно п.228.9 ст.228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Головним управлінням ДФС у Херсонській області супровідним листом від 25 грудня 2016 року направлено до Управління державної політики у сфері пробного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України марки акцизного податку для підтвердження або спростування їх автентичності.

Актом експертизи марок акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва № 005-01-16 від 18 січня 2016 року, затвердженого начальником відділу організації та контролю за виготовлення цінних паперів і документів суворої звітності (Держзнак) Управління державної політики у сфері пробірного нагляду та документів суворої звітності Міністерства фінансів України, визначено, що надані на експертизу марки акцизного податку для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва з реквізитами, зокрема, АВ ЛГП 20АААД № 731460, 09/14, 14,106 грн. державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" не виготовлялися та є підробленими.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за своєю формою не відповідає податковому повідомленню - рішенню, а тому є незаконним, колегія суддів зазначає наступне.

Вищий адміністративний суд України в соєму листі від 28.03.2014 р. № 375 зазначив, що з 1 сiчня 2011 року (вiд часу набрання чинностi Податковим кодексом України ) у контролюючих органiв в розумiннi Податкового кодексу України вiдсутнi повноваження щодо прийняття iнших рiшень, крiм податкових повiдомлень-рiшень, якими можуть бути визначенi грошовi зобов'язання.

Водночас у разi прийняття цими органами рiшення щодо визначення платниковi податкiв штрафних санкцiй за порушення вимог законодавства, що регулює обiг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробiв, якщо таке рiшення за своєю формою не вiдповiдає податковому повiдомленню-рiшенню, слід виходити з такого.

Окремi дефекти форми рiшення контролюючого органу не повиннi сприйматися як безумовнi пiдстави для висновку щодо протиправностi спiрного рiшення i, як наслiдок, про його скасування. Якщо спiрне рiшення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенцiї та з його змiсту можна чiтко встановити змiст цього рiшення (зокрема, порушення законодавства, за якi застосовуються вiдповiднi санкцiї, та розмiр останнiх), таке рiшення може бути визнане судом правомiрним навiть у разi, коли не дотримано окремих елементiв форми спiрного рiшення.

У такому разi рiшення контролюючого органу про застосування фiнансових санкцiй за порушення вимог законодавства з регулювання обiгу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробiв, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повiдомлень-рiшень, варто розцiнювати як податкове повiдомлення-рiшення з окремими дефектами, якi не змiнюють сутi спiрного рiшення.

Запропонований пiдхiд є унiверсальним принципом розгляду податкових спорiв, вiдповiдно до якого перевага надається змiсту документа порiвняно з його зовнiшньою формою. Подiбнi правила судам варто застосовувати не лише щодо спiрних рiшень контролюючих органiв, а також i при здiйсненнi оцiнки належностi первинних документiв, податкових накладних, документiв податкової звiтностi, що подається платниками податкiв тощо.

Водночас судам необхiдно враховувати, що незалежно вiд дефектiв форми податкового повiдомлення-рiшення з визначення грошових зобов'язань за фiнансовими санкцiями за порушення законодавства з регулювання обiгу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробiв на такi повiдомлення-рiшення поширюється дiя норм Податкового кодексу України .

З огляду на наведене, колегія суддів виходить із відсутності порушення права або законного інтересу позивача, оскільки дії зі складання рішення про застосування фінансових санкцій, замість податкового повідомлення - рішення, не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків. Отже, відповідні дії не призводять до виникнення будь-якого правового результату, оскільки порушення, як юридичний факт у цьому разі не нівелюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 травня 2016 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді :