Справа № 826/7481/16
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7481/16 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Епель О.В.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача по винесенню вимоги від 03.12.2015р. №Ю-28191-25; скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.01.2016р. № на суму 14 790,87грн.; скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.01.2016р. № на суму 454 162,84грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року - позов задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві перераховано на рахунки ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві кошти по сплаті єдиного соціального внеску, який нараховується на суми грошового забезпечення (34,7%, 2,6%) в загальній сумі 3 981 985,26грн. (1996 945,28грн. за жовтень 2015 року та 1 985 039,98грн. за листопад 2015 року), що підтверджується платіжними дорученнями №1680 від 20.10.2015р., №1679 від 20.10.2015р., №1078 від 20.10.2015р., №1670 від 20.10.2015р., №1736 від 27.10.2015р., №1083 від 20.10.2015р., №1731 від 27.10.2015р., №1105 від 27.10.2015р., №1108 від 27.10.2015р. Вказані кошти були сплачені на р/р 2659.

30.10.2015 року працівник податкової інспекції в телефонному режимі повідомив ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про те, що єдиний внесок з грошового забезпечення за жовтень 2015 року позивач повинен був перерахувати на р/р 2659.

На виконання вищевказаного, листом №65/6/9603 від 02.12.2015 року позивач звернувся до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив кошти по сплаті єдиного соціального внеску, який нараховується на суми грошового забезпечення (34,7%, 2,6%) в загальній сумі 3 981 985,26грн. (1 996 945,28грн. за жовтень 2015 року та 1 985 039,98грн. за листопад 2015 року), які були зараховані помилково на р/р 2659, перерахувати на р/р 2659. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем цього зроблено не було.

Натомість, 03.12.2015 року ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-28191-25 на суму 1 991 981,55грн.

В подальшому, 22.12.2015 року ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняті рішення: № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким позивачу за період з 21.01.2014 по 26.01.2015 роки нараховано штраф у розмірі 14360,91грн. та пеню у сумі 429,96грн.; №, яким позивачу за період з 21.11.2015 по 18.12.2015 роки нараховано штраф у розмірі 398396,31грн. та пеню у сумі 55766,53грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, 29.12.2015 року позивачем подано до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві заперечення №65/6/10372.

Так, 11.01.2016 року ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнятті рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 14360,91грн. та нарахована пеня на суму 429,96грн., а також рішення №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 398396,31грн. та нарахована пеня на суму 55766,53грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов висновку про те, що ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві не доведено правомірності прийняття оскаржуваних рішень № та № від 11.01.2016 року, а отже такі рішення є протиправними та підлягають до скасування. Крім того, приймаючи до уваги ту обставину, що на час винесення вимоги від 03.12.2015 року №Ю-28191-25 заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску не існувало, суд першої інстанції з метою належного способу захисту порушених прав позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати вимогу від 03.12.2015 року №Ю-28191-25.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, № 2464-VI ( у подальшому - Закон № 2464), який набрав чинності з 01.01.2011р.

Відповідно до пп. 1 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску..

Частинами 5 та 6 статті 9 Закону №2464 встановлено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (далі - Казначейство), та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з вимогами Положення про рух коштів.

Відповідно до підпункту 1 частини 10 статті 9 Закону №2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або Казначейством, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. Таким чином, днем сплати єдиного внеску є день списання коштів на відповідний рахунок державної фіскальної служби.

Також, згідно пункту 2.1 розділу II Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого спільним наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України від 19.09.2013 № 493/815 (далі - Положення №493/815), яке було чинним на момент виникнення даних правовідносин, територіальним органам доходів і зборів відкривались небюджетні рахунки - балансовий рахунок 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування» для зарахування та розподілу коштів єдиного внеску.

Також, у відповідності до ч. 4, 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном). Податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визначаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що будь-який податок чи збір, який надійшов до бюджету, відображається на відповідному балансовому рахунку і враховується (обліковується) на єдиному казначейському рахунку, незалежно від того, на який аналітичний рахунок він поступив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було помилково перераховано на р/р 2659 кошти по сплаті єдиного соціального внеску, який нараховується на суми грошового забезпечення (34,7%, 2,6%) в загальній сумі 3 981 985,26грн. (1996 945,28грн. за жовтень 2015 року та 1 985 039,98грн. за листопад 2015 року), замість вірного р/р 2659. З метою виправлення вказаної помилки, позивач, листом №65/6/9603 від 02.12.2015 року, звернувся до ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив кошти по сплаті єдиного соціального внеску, перерахувати на р/р 2659.

З цього приводу, колегія суддів вважає за доцільне зазначити, що пунктами 4, 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міндоходів України від 09.09.2013р. №450 (далі по тексту Порядок №450) (станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що повернення коштів здійснюється у випадках: надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, безпідставно стягнених сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій або інших коштів (далі - кошти) на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Казначейства за балансовим рахунком 3719; помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів.

Повернення коштів здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів, яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів. До заяви платник обов'язково додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів на рахунок відповідного органу доходів і зборів.

Пункт 6 Порядку № 450 встановлює, що структурний підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, одержавши від платника заяву, у строк не більше п'яти робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних та у разі необхідності вимагає від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень.

У разі відмови в задоволенні заяви, платнику єдиного внеску структурним підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається (надсилається) повідомлення за підписом посадової особи органу доходів і зборів із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення заяви, заява з відміткою про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передається до координаційно-моніторингового підрозділу для підготовки висновку.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві не перерахувала зазначені кошти на р/р 2659.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 11 статті 25 Закону №2464, визначений повний перелік штрафних санкцій, які можуть бути застосовані органом доходів і зборів, а саме: 1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; 3) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску; 5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум; 7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Крім того, Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07 травня 2015 року за № 508/26953, затверджена Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція), якою визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом №2464 обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У відповідності до п. 2, 3 розділу VI Інструкції передбачено, що у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або несплачених платником сум єдиного внеску такий фіскальний орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках: якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з пунктом 2 розділу VII Інструкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

При застосуванні штрафів, зазначених у підпункті 2 пункту 2 приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди. Для платників, зазначених у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуваними рішеннями від 11.01.2016 року № та № застосовано штрафні санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за періоди з 21.11.2015 року по 18.12.2015 року та з 21.01.2014 року по 26.01.2015 року. При цьому, нарахування штрафних санкцій та пені за період з 21.01.2014 року по 26.01.2015 року було здійснено відповідачем через несплату ЄВ, який було визначено у додатку 4 Звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за періоди: вересень, жовтень, листопад 2013 року, березень, квітень, червень, серпень, листопад 2014 року та січень 2015 року.

Однак, як вбачається з пояснень позивача, ним було помилково включено відповідні суми допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами до таблиці 4 Звітів за вказані періоди, оскільки такі суми ним належно ним були обліковані в таблиці 1. Крім того, позивачем було надано копії звітів за вказані вище періоди у яких зазначена помилка була виправлена та відкорегована. За його твердженням відповідні виправлені звіти були подані на адресу відповідача у лютому 2015 року. Вказані обставини відповідачем під час розгляду справи спростовані не були, у зв'язку із чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність заборгованості позивача зі сплати єдиного внеску за відображені періоди.

Крім того, у зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виходячи зі змісту норм, визначених підпунком 3, пункту 2 розділу ІV Інструкції та підпунком 1 частини 10 статті 9 Закону №2464, факт перерахування грошових коштів на неналежний рахунок не може вважатися несплатою (неперерахуванням) або несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахування) єдиного внеску за що передбачена відповідальність ч 10 ст.35 та п. 2 ч.11 ст. 35 Закону № 2464.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.03.2014 року у справі К/800/30622/13.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що податковим органом не доведено правомірності прийнятих оскаржуваних рішень від 11.01.2016 року № та №, а отже вони є протиправними та такими, що підлягають до скасування. А також, приймаючи до уваги ту обставину, що на час винесення вимоги від 03.12.2015 року №Ю-28191-25 заборгованості у позивача зі сплати єдиного внеску не існувало, то з метою належного способу захисту порушених прав позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправною та скасувати вимогу від 03.12.2015 року №Ю-28191-25.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 1007, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 10 525 (десять тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 28 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.В. Епель

Повний текст складено 18.11.2016 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Епель О.В.

Желтобрюх І.Л.