Справа № 821/1463/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1463/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Ракитського С.В., Веремієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.11.2016 р., просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 06.09.2016 р. № 337-о "Про звільнення", поновити на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу управління ГУ ДФС у Херсонській області, стягнути з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язати відповідача сплатити у встановленому порядку єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, визначених згідно з постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. по справі № 821/2116/15-а.

Свої вимоги мотивує протиправністю звільнення з податкової міліції за пп."г" п.64 Положення № 114 (через скорочення штатів), оскільки з існуючими в ГУ ДФС вакансіями його не ознайомили, запропонували лише одну тимчасово вільну посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ у відділі активних заходів, яка потребує наявності спеціальної фізичної підготовки та протипоказана йому за станом здоров'я. Інших посад, які б відповідали попередній посаді та набутому досвіду відповідач не запропонував. Також вказує на те, що відповідачем до цього часу не сплачено у встановленому порядку єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування при виконанні рішення суду від 13.10.2015 р. по справі № 821/2116/15-а про стягнення на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що порушує його права на врахування цього періоду при призначенні пенсії та визначення її розміру.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з вказаних підстав.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог. Пояснили, що звільнення позивача здійснено з дотриманням вимог діючого законодавства. У результаті скорочення штатної чисельності працівників ГУ ДФС у Херсонській області, ОСОБА_1 наказами від 15.02.2016 р. № 46-о, від 05.07.2016 р. № 252-о було попереджено про наступне звільнення. Позивачу пропонувалася посада старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС, від призначення на яку він відмовився. Посадова інструкція старшого оперуповноваженого з ОВС відділу активних заходів оперативного управляння, як і посадові інструкції старших оперуповноважених з ОВС інших підрозділів оперативного управління, вимог до спеціальної фізичної підготовки та стану здоров'я не містять. Акцентують увагу на тому, що ОСОБА_1 у 2013, 2014 роках пройшов профілактичні огляди, і жодних протипоказань чи погіршення стану здоров'я не зафіксовано. Окрім цього, за результатами атестації, згідно протоколу від 31.05.2016 р. № 2, атестаційною комісією прийнято рішення - у зв'язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі, ОСОБА_1 підлягає звільненню у запас Збройних Сил України за пп."г" п.64 Положення № 114. Таким чином при прийнятті оскаржуваного наказу ГУ ДФС у Херсонській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством України. Також представники відповідача пояснили, що примусове виконання судового рішення по справі № 821/2116/15-а відбулось шляхом безспірного списання коштів, без відома та згоди боржника, а тому у ГУ ДФС у Херсонській області відсутні підстави для перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із вказаної суми. Просять відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

1. Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення від 06.09.2016 р. № 337-о, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу суд зазначає наступне.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 2006 року проходив службу в податковій міліції.

Наказом ГУ Міндоходів у Херсонській області від 18.06.2015 р. № 67-о позивача було звільнено з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу управління ГУ Міндоходів у Херсонській області за пп."г" п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а саме, через скорочення штатів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. у справі № 821/2116/15-а, яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 р., визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 18.06.2015 р. № 67-о "Про звільнення", поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, стягнуто з ГУ ДФС у Херсонській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 19024,47 грн.

Відповідно до вимог постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49040391 від 19.10.2015 р. з виконання виконавчого листа № 821/2116/15-а, виданого Херсонським окружним адміністративним судом, наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 21.10.2015 р. № 266-о скасовано наказ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 18.06.2015 р. № 67-о "Про звільнення" та ОСОБА_1 поновлено з 19.06.2015 р. на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ Міндоходів у Херсонській області.

Наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 15.02.2016 р. № 45-о позивача зараховано у розпорядження ГУ ДФС у Херсонській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ Міндоходів у Херсонській області. Підставою винесення цього наказу зазначено постанову Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання таким, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України".

У зв'язку з скороченням чисельності (штату) працівників ГУ ДФС у Херсонській області та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 р. № 840 "Про внесення змін у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 5", наказів ДФС України від 11.12.2015 р. № 978 "Про затвердження чисельності працівників територіальних органів ДФС", від 25.12.2015 р. № 996 "Про затвердження чисельності працівників податкових органів ДФС", від 11.01.2016 р. № 17 "Про введення в дію Структур територіальних органів ДФС та затвердження методичних рекомендацій щодо їх побудови", від 28.10.2015 р. № 3480-о "Про надання повноважень", від 18.01.2016 р. № 57-о "Про надання повноважень", згідно з наказами ГУ ДФС у Херсонській області від 21.01.2016 р. № 23 "Про введення в дію Організаційної структури Головного управління ДФС у Херсонській області", від 01.02.2016 р. № 6-ф "Про введення в дію Штатного розпису Головного управління ДФС у Херсонській області" та відповідно до ст.49-2 Кодексу законів про працю, наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 15.02.2016 р. № 46-о попереджено про наступне звільнення 18 квітня 2016 року з податкової міліції у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні ГУ ДФС у Херсонській області.

З даним наказом позивача ознайомлено 15.02.2016 р.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 р. постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2015 р. скасовано в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ Міндоходів у Херсонській області та зобов'язано ГУ ДФС у Херсонській області видати наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області шляхом переведення з ГУ Міндоходів у Херсонській області.

На виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016 р. та згідно із наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 03.06.2016 р. № 64-ф "Про введення в дію переліку змін № 4 до штатного розпису ГУ ДФС у Херсонській області на 2016 рік", наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 02.07.2016 р. № 243-о скасовано наказ ГУ ДФС у Херсонській області від 15.02.2016 р. № 45-о "Про зарахування у розпорядження", внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 21.10.2015 р. № 266-о "Про поновлення на службі" шляхом викладення п.2 у наступній редакції: "підполковника податкової міліції ОСОБА_1 призначити з 21 жовтня 2015 року на посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ Міндоходів у Херсонській області".

У зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників ГУ ДФС у Херсонській області, наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 05.07.2016 р. № 252-о позивача попереджено про наступне звільнення 06 вересня 2016 року з податкової міліції у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З даним наказом позивач ознайомлений 05.07.2016 р.

06.09.2016 р. ОСОБА_1 було запропоновано посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, від якої він відмовився, у зв'язку з чим наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 06.09.2016 р. № 337-о позивача було звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України з 06.09.2016 р. за пп."г" п.64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вважаючи звільнення незаконним позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Порядок проходження служби працівниками податкової міліції регулюється Податковим кодексом України, постановою Кабінету Міністрів України "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" від 30.10.1998 р. № 1716 (далі - Постанова № 1716), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114 (далі - Постанова № 114).

Пунктом 1 Постанови № 1716 встановлено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням № 114.

Відповідно до п.8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема, у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

Згідно пп."г" п.64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

З викладеного слідує, що підставою для звільнення за пп."г" п.64 Положення № 114 є:

1) скорочення штатів, 2) відсутність можливості подальшого використання особи на службі.

Судом встановлено, що у зв'язку з введенням в дію штатного розпису, затвердженого наказом ГУ ДФС у Херсонській області від 01.02.2016 р. № 6-ф, штатну чисельність підрозділів податкової міліції ГУ ДФС у Херсонській області (що підлягають заміщенню особами начальницького складу) зменшено із 158 посад (у тому числі 50 - в оперативному управлінні ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області) до 101 посади.

Відповідно до штатного розпису на 2016 рік у ГУ ДФС у Херсонській області передбачено 5 посад у оперативно-технічному відділі, в той же час згідно штатного розпису на 2015 рік у цьому відділі було 9 посад.

Отже, у відділі, де працював ОСОБА_1, відбулося скорочення штатної кількості посад у зв'язку із зменшенням граничної чисельності працівників з 9 у 2015 році до 5 у 2016 році.

Про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням штатів позивач попереджався відповідно до наказів від 15.02.2016 р. № 46-о - з 18.04.2016 р., від 05.07.2016 р. № 252-о - з 06.09.2016 р.

До звільнення позивач займав посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області.

Згідно довідки ГУ ДФС у Херсонській області станом на 06.09.2016 р. у підрозділах податкової поліції ГУ ДФС у Херсонській області були вакантними 6 посад, рівнозначних посаді, яку займав позивач, з яких 4 посади в управлінні внутрішньої безпеки, призначення на які здійснюється головою ДФС України.

06.09.2016 р. ОСОБА_1 запропоновано посаду старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, тобто, рівнозначну посаду, від якої він відмовився.

Суд критично відноситься до тверджень позивача, що дана посада протипоказана йому за станом здоров'я, оскільки ним не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свої доводів. Згідно медичних довідок, ОСОБА_1 пройдено профілактичні огляди у 2013 та 2014 роках, в яких не вказано жодних протипоказань та відсутня інформація про погіршення стану здоров'я. Окрім цього, посадова інструкція старшого оперуповноваженого з ОВС відділу активних заходів оперативного управління, як і посадові інструкції старших уповноважених з ОВС інших підрозділів оперативного управління, вимог до спеціальної фізичної підготовки та стану здоров'я не містять.

Підсумовуючи вищевикладене, суд відмічає, що відповідачем вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо дотримання прав ОСОБА_1 на працю: двічі попереджено про звільнення у зв'язку зі скороченням штатів за два місяці до можливого звільнення, запропоновано рівнозначну посаду, від якої позивач відмовився.

Також суд зазначає, що відповідно до п.47 Положення № 114 з метою вдосконалення діяльності органів внутрішніх справ, підвищення ефективності їх роботи, поліпшення добору, розстановки і виховання кадрів, стимулювання підвищення кваліфікації, ініціативності, творчої активності та відповідальності працівників за доручену справу проводиться атестація осіб рядового і начальницького складу. При цьому всебічно оцінюються їх ділові, професійні, моральні та особисті якості, рівень культури і здатність працювати з людьми, робляться висновки про відповідність займаній посаді і даються рекомендації щодо подальшої служби.

Атестація осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться на кожній із займаних посад через чотири роки, а також при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду і звільненні з органів внутрішніх справ, якщо переміщення по службі або звільнення провадиться по закінченні року з дня останньої атестації, а у виняткових випадках незалежно від цього строку (п.48 Положення № 114).

На підставі цього та відповідно до наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 19.05.2016 р. № 199-о "Про проведення позачергового атестування особового складу" 31.05.2016 р. проведено атестацію ОСОБА_1 згідно висновку комісії, відображеного у витягу з протоколу № 2, у зв'язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі ОСОБА_1 підлягає звільненню у запас Збройних Сил України за підпунктом "г" пункту 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином відповідачем перевірялося і можливість подальшого використання позивача на службі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного позивачем наказу про звільнення.

Отже, судом не встановлено факту протиправності звільнення позивача із займаної посади у запас, в відтак підстави для визнання протиправним та скасування наказу від 06.09.2016 р. № 337-о про звільнення ОСОБА_1, поновлення його на службі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відсутні.

2. Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача сплатити у встановленому порядку єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, визначених згідно з постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. по справі № 821/2116/15-а.

Як вже зазначалося, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. у справі № 821/2116/15-а, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 18.06.2015 р. № 67-о "Про звільнення", поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативно-технічного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області, стягнуто з ГУ ДФС у Херсонській області на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 19024,47 грн.

11.02.2016 р. позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області із заявою про прийняття на виконання виконавчого листа, виданого Херсонським окружним адміністративним судом від 10.02.2016 р. по справі № 821/2116/15-а про стягнення з ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 19024,47 грн.

19.02.2016 р. Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області здійснено безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 - грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 19024,47 грн. по КЕКВ 2112.

11.08.2016 р. позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому серед іншого, просив вирішити питання щодо здійснення ГУ ДФС у Херсонській області як податковим агентом належних платежів до Пенсійного фонду з доходів, стягнутих на його користь за рішенням суду за час вимушеного прогулу.

Листом від 01.09.2016 р. № 330Ч/14/21-22-05-56 відповідач зазначив, що оскільки Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області з рахунку ГУ ДФС у Херсонській області було здійснено безспірне списання коштів на користь ОСОБА_1 - грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 19024,47 грн., то можливість провести нарахування грошового забезпечення та утримати відповідні податки відсутня.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 257 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 р. № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

При цьому п.3 ч.1 ст.256 КАС України передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі або якій присуджено виплата заробітної плати (грошового забезпечення).

Частиною 4 статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (далі - Порядок № 845).

Так, п.2 Порядку № 845 встановлено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів. Боржники - це, зокрема, визначені в рішенні про стягнення коштів підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Виконавчі документи - це оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.8 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV у разі виконання судового рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи боржник є податковим агентом, який виконує судове рішення, з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із сум, що належать до виплати стягувачу.

Згідно ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ІV ПК України, згідно з п.162.1 ст.162 якого платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування платника податку є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід до якого, згідно із пп.164.2.1 п.164.2 ст.164 ПК України включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

При цьому під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов'язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності (п.164.6 ст.164 ПК України).

Згідно пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, визначення якого наведено у пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставки податку, визначену в статті 167 Кодексу.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 ПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування від 08.07.2010 р. № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 визначено, що базою нарахування єдиного внеску для роботодавців та найманих працівників є, зокрема, сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці".

При цьому ч.2 ст.7 Закону № 2464 передбачено, що для осіб, яким згідно з рішенням суду нараховано середню заробітну плату за вимушений прогул, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу) на кількість місяців, за які вона нарахована.

З викладеного слідує, що дохід у вигляді середньої заробітної плати (грошового забезпечення), нарахованої на підставі рішення суду, за час вимушеного прогулу є базою нарахування та утримання єдиного внеску.

Дана позиція відображена у листі ДФС України від 13.01.2016 р. № 402/6/99-99-17-03-03-15 "Щодо оподаткування сум, стягнутих на користь працівника державної установи за рішенням суду".

Як вбачається з матеріалів справи, при винесенні судового рішення у справі № 821/2116/15-а про стягнення з ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 19024,47 грн., суд визначив його розмір без утримання податків й інших обов'язкових платежів, оскільки справляння цих платежів є обов'язком боржника при виконанні судового рішення.

Після того, як судове рішення набрало законної сили, ГУ ДФС у Херсонській області не виконало його добровільно і за заявою позивача Головним управлінням Державного казначейства України у Херсонській області суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу було списано з рахунку відповідача у безспірному порядку без утримання належних відрахувань.

Безспірне списання на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з рахунків ГУ ДФС у Херсонській області не звільняє відповідача від нарахування і сплати єдиного внеску.

Між тим, позивачем заявлено позовну вимогу про зобов'язання ГУ ДФС у Херсонській області сплатити у встановленому порядку єдиний внесок. Однак перерахуванню єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передує його нарахування та утримання, а тому з урахуванням вимог ч.2 ст.11 КАС України суд вважає за можливе з метою захисту прав позивача зобов'язати ГУ ДФС служби у Херсонській області здійснити донарахування та утримання відповідних податків, зборів та інших відрахувань із суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, стягнутого за постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. по справі № 821/2116/15-а, за період з 19.06.2015 р. по 13.10.2015 р. відповідно до законодавства, яке діяло у період з 19.06.2015 р. по 13.10.2015 р.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області здійснити донарахування та утримання відповідних податків, зборів та інших відрахувань із суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1, стягнутого за постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.10.2015 р. по справі № 821/2116/15-а, за період з 19.06.2015 р. по 13.10.2015 р. відповідно до законодавства, яке діяло у період з 19.06.2015 р. по 13.10.2015 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 листопада 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 12.3