Справа № П/805/100/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/21025/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Стародуба О.П.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до Управління Державної казначейської служби України в місті Макіївці Донецької області, третя особа - Гірницький відділ державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області про зобов'язання прийняти до виконання судове рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України в місті Макіївці Донецької області, третя особа - Гірницький відділ державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області про визнання незаконними дій відповідача по поверненню на адресу позивача наказу господарського суду Донецької області №7/146 від 18.07.2011р. та зобов'язання прийняти на виконання вказаний наказ.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2014р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив судові рішення скасувати й прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що рішенням господарського суду Донецької області у справі №7/146 від 06.07.2011р. стягнуто з Державного підприємства "Укршахгідрозахист" на користь ПАТ "Донецькобленерго" (правонаступником якого є ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"), зокрема, державне мито в сумі 675,74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 234,66 грн. й на виконання цього рішення видано наказ №7/146 від 18.07.2011р., який було пред'явлено до виконання до Гірницького Відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції.

16.10.2013р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

21.11.2013р. ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до Управління державної казначейської служби України у м.Макіївці Донецької області із заявою №52юр-1155/13 про примусове виконання рішення.

Листом №03-31/3994 від 29.11.2013р. відповідач повернув на адресу ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" оригінал виконавчого документа, посилаючись на те, що 16.10.2013р. набрав чинності Закон України від 19.09.2013р. №583-VІІ "Про внесення змін до деяких Законів України щодо виконання судових рішень", яким внесено зміни до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Закону України "Про виконавче провадження" й, зокрема, Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" доповнено пунктом 3, відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є визначені ч.1 ст.2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з такими діями Управління Державної казначейської служби України в місті Макіївці Донецької області, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" звернулось до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012р. №4901-VI (далі - Закон №4901), який набрав чинності 01.01.2013р., виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За змістом частин 1 - 3 статті 4 Закону №4901 виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо виконання судових рішень" від 19.09.2013р. №583-VІІ (який набрав чинності 16.10.2013р.) Прикінцеві та перехідні положення Закону №4901 доповнено пунктом 3, відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти (зокрема, державні підприємства, установи, організації), які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що наказ господарського суду Донецької області у справі №7/146 виданий 18.07.2011р., суди прийшли до правильного висновку, що він повинен подаватись для виконання до органу державної виконавчої служби.

Згідно з п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Що ж до посилань позивача на те, що наказ господарського суду Донецької області №7/146 від 18.07.2011р. був повернутий стягувачеві без виконання постановою державного виконавця від 16.10.2013р., то, як правильно зазначили суди, ця обставина у відповідності до приписів ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 вказаного Закону.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до прийняття неправильного рішення, а тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210,220,222,223,224,230,231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Стародуб О.П.

Швець В.В.