Справа № 591/4874/15-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р.Справа № 591/4874/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - Шармай В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09.09.2016 по справі № 591/4874/15-а

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Сумської міської ради треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Номак-Інвест", ОСОБА_2, ОСОБА_3

про скасування рішення Сумської міської ради 28.11.2012 № 1870 МР, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 09.09.2016 відмовлено в задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" (далі - позивач, ПАТ "Укртранснафта") до Сумської міської ради (далі - відповідач) треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Номак-Інвест", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення Сумської міської ради 28.11.2012 № 1870 МР, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з даним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09.09.2016 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що оскаржувана постанова не відповідає ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки суд не з'ясував чи мало місце порушення суб'єктивних прав, свобод та інтересів позивача, коли сталися і в чому полягають порушення, якщо вони мали місце, та коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав та інтересів. Крім того, позивач зазначив, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

З урахуванням положень ст.195-1, ч. 4 ст. 196 КАС України справа розглянута без участі відповідача та третіх осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем порушення його прав оскаржуваним рішенням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 червня 2001 року № 256-р, на базі Державних акціонерних товариств "Магістральні нафтопроводи "Дружба" (м. Львів) та "Придніпровські магістральні нафтопроводи (м.Кременчук) шляхом злиття було створено Відкрите акціонерне товаристов "Укртранснафта", із залишенням 100 відсотків акцій у державній власності.

У відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2009 №514-VI ВАТ "Укртранснафта" з 10 червня 2011 року перейменоване на ПАТ "Укртранснафта".

07 квітня 2000 року між АТ "Номак-Інвест" (м.Суми) та ВАТ "Інтернафтогазбуд" (м.Суми) було укладено договір доручення на продаж продукції, за № 3-2000/2 та згідно додаткової угоди №1 повірений АТ "Номак-Інвест" м. Суми та довіритель ВАТ "Інтернафтогазбуд" було внесено зміни та зазначено, що довіритель доручає, а повірений бере на себе зобов'язання передати за рахунок довірителя третій стороні - Сумському районному нафтопровідному управлінню ДАТ "Придніпрвські магістральні нафтопроводи" квартири, в тому числі і спірні.

24 квітня 2000 року між ВАТ "Інтернафтогазбуд" та ДАТ "Придніпровські магістральні нафтопроводи" на виконання умов договору № 3-2000/2 від 07.04.2000 у було укладено договір за № 15/200 на пайову участь у будівництві житла, а саме: десяти квартир розташованих в місті Суми з подальшою передачею Сумському районному нафтопровідному управлінню, яке в 2011 році згідно наказу ПАТ "Укртранснафта" №118 від 14.06.2011 ліквідовано і правонаступником якого є філія "Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ "Укртранснафта" .

На виконання п.5 Рішення від 28.11.2012 Сумською міською радою передано у спільну часткову власність гр. ОСОБА_3 квартиру за АДРЕСА_1 та гр. ОСОБА_2 квартиру за АДРЕСА_2. Окрім того відповідачем було видано свідоцтво про право власності на житло від 06.06.2013, яке було зареєстроване в Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції 16.04.2014 та свідоцтво про право власності на житло від 03.06.2013, яке було зареєстроване в Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції 16.01.2014.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом ч.8 ст.3 КАС України позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням суб'єкту владних повноважень саме її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

Фактичною підставою звернення позивача до суду є незгода ПАТ "Укртранснафта" на оформлення права власності на спірні квартири за фізичними особами, оскільки позивач вважає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Сумською міською радою дані квартири знаходились на балансі підприємства на правах повного господарського відання, проте згоди на відчуження спірних квартир у приватну власність фізичним особам позивач не надавав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду

від 19.06.1992 № 2482-XII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Положеннями ч. 9 ст. 8 цього закону встановлено, що державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону.

Як вбачається з письмових доказів у справі, предметом позову є визнання незаконним рішення двадцять четвертої сесії шостого скликання Сумської міської ради від 28.11.2012 № 1870 МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.12.2000 в частині оформлення права власності з подальшої видачею свідоцтв про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру за АДРЕСА_2 та квартиру за АДРЕСА_1".

Разом з тим, ПАТ "Укртранснафта", оскаржуючи в частині рішення 24 сесії шостого скликання Сумської міської ради від 28.11.2012 за № 1870 МР "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.12.2000" не заперечує право комунальної власності на перелічені в рішенні квартири, яке було оформлено Рішенням Сумської міської ради від 27.12.2000.

Рішення Сумської міської ради від 28.11.2012 про внесення змін лише уточнює організаційно-процедурні питання оформлення права комунальної власності на визначені в рішенні квартири.

З огляду на наведене вище, колегія суддів зазначає, що оскільки спірні квартири були передані в комунальну власність міста Суми рішенням Сумської міської ради від 27.12.2000, яке є чинним, то на момент прийняття оскаржуваного рішення Сумською міською радою від 28.11.2012 спірні квартири вже перебували у власності територіальної громади, а відтак оскаржуване рішення не зачепає прав та інтересів позивача.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не стосується позивача, оскільки ним не вирішувалось питання щодо його прав, інтересів та обов'язків, а позивачем не доведено наявність порушення оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень його прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що під час розгляду справи не встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача оспорюваним рішенням, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для перевірки доводів апеляційної скарги щодо не відповідності рішення Сумської міської ради від 28.11.2012 вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не вирішено клопотання позивача щодо поновлення строку звернення до суду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у випадку, коли суб'єктивне право, свободи або інтереси не порушені, а відтак не підлягають судовому захисту, то застосування строків звернення до суду є помилковим. Оскільки судовим розглядом не встановлено порушення суб'єктивних прав, свобод або інтересів позивача, застосування інституту строків в даному випадку є передчасним.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2016 року по справі № 591/4874/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 18.11.2016