Справа № 2а-7453/10/2670
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Київ К/9991/29666/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Заїки М.М.,

суддів Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бурла В.Е., Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановила:

У травні 2010 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бурла В.Е., Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконною та скасування постанови від 11 серпня 2009 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 15 травня 2009 року № 3/488, виданого на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року.

В обґрунтування позову зазначила, що за змістом статті 37 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом. Проте, 11 серпня 2009 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження, при тому, що рішення суду згідно з виконавчим документом, боржником виконано не було.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, представник позивача подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року у справі №3/488 позов ОСОБА_3 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання протиправними свідоцтв та зобов'язання вчинити дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації від 28 січня 2008 року № 27 «Про скасування документів, пов'язаних з користуванням місця поховання (місця родинного поховання) громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_6». Зобов'язано відповідача повторно прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства про видачу свідоцтва про поховання ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як користувачам місця родинного поховання, розміщеного в місті Києві (Байкове кладовище) на вулиці Байковій, 6, дільниці №3 (старій).

На виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року, ОСОБА_3 15 травня 2009 року було видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції від 27 липня 2009 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №3/488, виданого 15 травня 2009 року Окружним адміністративним судом міста Києва.

Ритуальною службою Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації на виконання рішення суду прийнято Наказ від 18 травня 2009 року № 84 «Про скасування наказу РС СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 28.01.2008 №27», яким визнано таким, що втратив чинність наказ Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» від 28 січня 2008 року № 27 «Про скасування документів, пов'язаних з користуванням місця поховання (місця родинного поховання) громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_6» та Наказ від 31 липня 2009 року № 106 зобов'язано начальника виробничого відділу ОСОБА_7 забезпечити видачу свідоцтв про поховання громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при умові повернення ними раніше виданих свідоцтв про поховання; завідувачу Байкового кладовища ОСОБА_8 поновити права користувачів місця поховання для громадян ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом внесення змін до Книги реєстрації поховань та перепоховань Байкового кладовища.

Листом від 08 серпня 2009 року № 811 відповідач повідомив Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про виконання рішення згідно виконавчого документа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва та надав засвідчені копії наказів Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації від 18 травня 2009 року № 84 та від 31 липня 2009 року № 106.

Постановою Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 11 серпня 2009 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року на підставі пункту 8 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку з виконанням рішення суду).

Не погоджуючись з прийнятою відповідачем постановою, ОСОБА_3 звернулась до суду з позов про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2009 року винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 606-ХІV.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 37 зазначеного Закону встановлено підстави закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, пунктом 8 частини першої вказаної статті передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року відповідачем прийнято наказ, яким скасовано наказ від 28 січня 2008 року №27 «Про скасування документів, пов'язаних з користуванням місця поховання (місця родинного поховання) громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_6», поновлено право користувачів місця поховання (місця родинного поховання) громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_9 - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 шляхом внесення змін до Книги реєстрації поховань та перепоховань Байкового кладовища та прийнято рішення (наказ) про видачу свідоцтв про поховання зазначеним громадянам.

Тобто, Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2009 року була виконана повністю.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2009 року по виконанню виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 15 травня 2009 року, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 606-ХІV.

Доводи позивача про те, що боржник виконав рішення суду не у повному обсязі, оскільки видав свідоцтво про поховання як користувачам окремого місця поховання, а не як користувачам місця родинного поховання є необґрунтованими, оскільки згідно Закону України від 10 липня 2003 року № 1102-IV «Про поховання та похоронну справу» поняття «користувач місця поховання» та «користувач місця родинного поховання» є тотожніми.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року необхідно залишити без змін, оскільки вони є законними і обґрунтованими та ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, треті особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Бурла В.Е., Ритуальна служба спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» Київської міської державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Заїка М.М.

судді: Загородній А.Ф.

Кобилянський М.Г.