Справа № 820/5058/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 листопада 2016 р. № 820/5058/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сафронової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковник поліції Назаренко І.В. про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень до позову просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції Харківської області від 13.09.2016 року № 709 в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за п.1,3 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" за порушення службової дисципліни;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції Харківської області від 27 вересня 2016 року № 361 о/с в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у запас Збройних сил за п. 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити ОСОБА_1 з 13.09.2016 року на посаді оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції Харківської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.09.2016 року по день фактичного поновлення на посаді.

- допустити негайне виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що службове розслідування, за наслідками якого видано оскаржені накази, стосовно позивача проведено з численними порушеннями, а саме: не досліджені наявність вини позивача у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення. Позивач зазначив, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області України № 709 від 13.09.2016 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - за порушення службової дисципліни, що виразилось п.1, з ч. 1 ст. 18 Закону України " Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України звільнено з поліції. Згідно наказу Головного управління Національної поліції у Харківській області України № 361 о/с від 27.09.2016 року позивача звільнено зі служби поліції згідно п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" на підставі наказу Головного управління Національної поліції у Харківській області України № 709 від 13.09.2016.

З наказами Головного управління Національної поліції у Харківській області України, позивач категорично не згоден та накази № 709 та № 361 о/с про звільнення з поліції вважає незаконним.

Крім того, позивач зазначив, що Національною поліцією України, 12.02.2016 року виданий наказ № 102 "Про організацію проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області" . Також, т.в.о. начальника полковника поліції Назаренком І.В., 21.06.2016 року виданий наказ № 598 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій для проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області".

На підставі зазначених наказів, 06 вересня 2016 року позивачем пройдено атестацію, котру проведено атестаційною комісією Головного управління Національної поліції в Харківській області. За наслідками проведеного атестування, комісією прийнято висновок - "займаній посаді відповідає. Тобто, на думку позивача, атестаційна комісія в повному обсязі досліджувала його особисту справу та всі відомості про його службову діяльність і дійшла позитивного висновку, а через місяць Головне управління Національної поліції в Харківській області прийняла рішення про звільнення його з займаної посади із грубим порушенням процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності без проведення службового розслідування та відповідно без притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає, вказані накази незаконними та такими, що прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з грубим порушенням чинного законодавства, в зв'язку з чим порушені його права, свободи та інтереси. Вказане слугувало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи, викладені в уточненій позовній заяві, та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції у Харківській області - заперечувала проти задоволення позову, у письмових поясненнях зазначила, що позивача на законних підставах звільнено зі служби в поліції, оскільки в ході службового розслідування підтвердився факт вчинення адміністративного правопорушення лейтенантом поліції ОСОБА_1, передбачене ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 32-34).

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи викладені у письмових поясненнях та просила відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник третьої особи - т.в.о начальника Головного управління Національної поліції у Харківській області полковник поліції Назаренко І.В., у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку передбаченому ст. ст. 33-35 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с.69). Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи в порядку письмового провадження суду не надавав. Правом надати письмові пояснення або заперечення не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, заслухавши пояснення представників сторін, що прибули у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України, в ГУМВС України в Харківській області. З 07 листопада 2015 року позивач проходив службу в поліції, в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області.

Наказом "Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_1 та ОСОБА_5." Головного управління Національної поліції в Харківській області № 709 від 13 вересня 2016 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції України (а.с.11-12).

Згідно змісту довідки № 61/137аз від 21 вересня 2016 року, виданої управлінням кадрового забезпечення ГУМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 за період з 01.09.2016 року по теперішній час до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) або за чинення будь-якого іншого адміністративного правопорушення не притягувався (а.с.21).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №361 о/с від 27 вересня 2016 року звільнено в запас Збройних сил за п.6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" лейтенанта поліції ОСОБА_1 /М-235481/, оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків), з 27 вересня 2016 року (а.с. 36).

Підставою для проведення службового розслідування по факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни стало отримання черговою частиною ГУНП у Харківській області від старшого інспектора - чергового Київського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 10 вересня 2016 року інформації про те, що 10.09.2016 року близько 16 год. 00 хв. до чергової частини Київського ВП надійшло повідомлення, що у ресторані "Старгород", який розташований по вул. Лєрмонтова, 7, м. Харків, двоє невідомих, які представилися працівниками поліції, порушують публічний порядок та нецензурно висловлюються у бік відвідувачів закладу. Вказане повідомлення зареєстровано до журналу ЄО Київського ВП за № 26966. На місце події направлено слідчо-оперативну групу Київського ВП та наряд патрульної поліції.

Виїздом наряду на місце події встановлено, що оперуповноважені Шевченківського відділення поліції Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_5 перебуваючи поза службою, у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї знаходились у ресторані "Старгород", де вживаючи алкогольні напої поводили себе зухвало, виявляли недовагу до оточуючих, висловлювались нецензурною лайкою, чим порушували публічний порядок. На неодноразові зауваження адміністрації закладу останні не реагували, у зв'язку з цим громадянка ОСОБА_7, яка знаходились за сусіднім столом, викликала поліцію.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було запрошено до Київського ВП для з'ясування обставин та опитування.

10.09.2016 начальник УКЗ ГУНП в Харківській області Іванчишин І.І. склав доповідну записку та доповів т.в.о. начальника ГУНП.

Звільненню позивача передувало службове розслідування, призначене наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 918 від 12 вересня 2016 року, за результатами проведення якого 13 вересня 2016 року складено висновок, який 13 вересня 2016 року затверджений т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області І.В. Назаренком (а.с. 39, 49-32).

Згідно висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни з боку оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження (а.с. 32).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 3933-ХІІ від 04 лютого 1994 р., трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов'язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до п. 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Приписами статті 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» визначені види дисциплінарних стягнень, які можуть накладатися на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, а саме: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначення виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем не спростований факт порушення громадського порядку та спілкування нецензурною лайкою 10 вересня 2016 року у ресторані "Старгород".

Факт порушення громадського порядку та спілкування нецензурною лайкою 10 вересня 2016 року у ресторані "Старгород" ОСОБА_1, підтверджується свідченнями громадянки ОСОБА_7 (а.с.41-42) та офіціанта ресторану "Старгород" ОСОБА_9 (а.с. 43), якими встановлено, що близько 15 год.00 хв. до ресторану "Старгород" прибули двоє молодих чоловіків, які гучно розмовляли між собою, постійно використовуючи нецензурну лайку. На зауваження не реагували. Внаслідок чого, громадянка ОСОБА_7 викликала поліцію.

Проте, Головне управління Національної поліції в Харківській області при накладенні на ОСОБА_1 такого крайнього заходу дисциплінарного стягнення як звільнення, не врахована ступінь тяжкості вчиненого проступку та відсутність спричиненої шкоди, не враховані обставини, за яких вчинено проступок, не враховано, що позивач не вчиняв ніяких перешкод під час службового розслідування, не врахована попередня служба позивача, який за весь час проходження служби як в органах внутрішніх справ України, так і в органах поліції не порушував дисципліни, а дисциплінарне порушення вчинене 10 вересня 2016 року є першим.

Крім того, суд звертає увагу, що за результатом атестування (висновком атестаційної комісії) від 06 вересня 2016 року позивач отримав висновок 1-займаній посаді відповідає. За результатами тестування загальних навичок набрав - 44 бала, за результатами тестування професійних навичок - 34 бала.

Разом з тим, з досліджених в судовому засіданні зазначених вище документів не вбачається, що позивач характеризується негативно чи має низькі показники службової діяльності. Так, згідно висновку прямого керівника начальника Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 - займаній посаді відповідає.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що атестаційна комісія в повному обсязі досліджувала його особисту справу та всі відомості про його службову діяльність і дійшла позитивного висновку щодо лейтенанта поліції ОСОБА_1.

За таких підстав, суд доходить висновку, що наказ № 109 від 13 вересня 2016 року Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно позивача є необґрунтованим, правомірність якого не знайшла підтвердження під час судового розгляду.

Оскільки, судом визнано протиправним та скасовано наказ № 709 від 13 вересня 2016 року Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно позивача, яке слугувало єдиною підставою для винесення наказу ГУ НП в Харківській області № 361 о/с від 27 вересня 2016 року, тому зазначений наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині звільнення позивача..

Згідно з п. «а» ч. 2 ст. 9 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 3933-ХІІ від 04 лютого 1994 р., тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства, суд, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» безпідставно не враховані тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків.

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Щодо позовної вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, то суд також вважає її такою що підлягає задоволенню, оскільки, згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Крім того, відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ УРС № 114 від 29 липня 1991 р. (в подальшому - Положення), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Щодо позовної вимоги позивача в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу саме з 13 вересня 2016 року, суд вважає, що задоволенню не підлягає, оскільки з матеріалів справи встановлено, що 13 вересня 2016 року наказом № 709 Головного управління Національної поліції в Харківській області накладено на позивача дисциплінарне стягнення, тобто 13 вересня 2016 року позивач ще перебував на посаді оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.

27 вересня 2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №361 о/с звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_1 /М-235481/, оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків).

Таким чином, позивач підлягає поновленню на посаді не з моменту накладення дисциплінарного стягнення, а з моменту прийняття наказу про звільнення, тобто з 27 вересня 2016 року.

У відповідності до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності прийнятого ним рішення за правилами, встановленими ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Україна є демократичною, правовою державою, у якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; відповідно до Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (частина друга статті 3, частина друга статті 6, частини перша, друга статті 8 Конституції України).

Україна як соціальна, правова держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, а також право на належні умови праці, своєчасне отримання винагороди; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (стаття 1, частини перша, друга, четверта, шоста, сьома статті 43 Основного Закону України).

Як зазначив Конституційний Суд України, право на працю є природною потребою людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом (абзац третій підпункту 6.1.1 підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення від 29 січня 2008 року N 2-рп/2008).

Наведені конституційні гарантії щодо реалізації права на працю, відповідно, поширюються і на публічну службу.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області полковник поліції Назаренко І.В. про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення коштів - задовольнити частково.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції Харківської області від 13.09.2016 року № 709 в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області за п.1,3 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" за порушення службової дисципліни.

Скасувати наказ Головного управління Національної поліції Харківської області від 27 вересня 2016 року № 361 о/с в частині звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у запас Збройних сил за п. 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Поновити ОСОБА_1 з 27.09.2016 року на посаді оперуповноваженого Шевченківського відділення поліції Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції Харківської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.09.2016 року по день фактичного поновлення на посаді.

Постанову в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, звернути до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 листопада 2016 року.

Суддя О.В. Панченко