Справа № 2а/1270/1939/2012
Суддя: К.В. Агевич
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія №11.5
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 березня 2012 року Справа № 2а/1270/1939/2012

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Агевича К.В.,

при секретарі Чуванову А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луганська справу за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Донбаснафтопродукт» товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаснафтопродукт» до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області про зобовязання вжити заходи щодо виконання виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області про визнання дій незаконними щодо здійснення виконавчого провадження та скасування постанови про зупинення виконавчих проваджень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.11.2011 р. Луганським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 2а-9392/11/1270 якою позовні вимоги до відповідача було задоволено.

Судом визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 29009277 від 23.09.2011 р.

Зобов'язано ВДВС ГУЮ Луганської області винести постанову про поновлення виконавчого провадження № 29009277 від 23.09.2011 р. та здійснити усі, передбачені законом заходи в частині виконання виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого Луганським окружним адміністративним судом від 23.08.2011 р. по примусовому виконанню наказів Господарського суду Луганської області від 15.03.2007 р. по справі № 2/450, від 13.04.2009 р. по справі № 11/93 та від 23.11.2009 р. по праві №17/258.

28 лютого 2012 року дочірнє підприємство «Донбаснафтопродукт» товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаснафтопродукт» отримало постанову про закінчення виконавчого провадження № 29009277 винесену 10.02.2012 року, яка було отправлена поштою 23 лютого 2012 року.

Також позивачем було зазначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 29009277 від 10.02.2012 року, є незаконною, оскільки в ній зазначено, що рішення суду виконано фактично в повному обсязі, тому провадження закінчене. Насправді ж державним виконавцем не повній мірі виконано рішення суду, а саме в частині здійснення усіх, передбачених законом заходів по примусовому виконанню наказів Господарського суду Луганської області від 15.03.07 по справі № 2/450, від 13.04.09, по справі № 11/93 та від 23.11.09 по справі № 17/258.

У звязку з чим позивач просив суд:

· Визнати незаконними дії відповідача в частині не направлення на адресу позивача постанови про закінчення виконавчого провадження № 29009277 від 10.02.2012 р. у триденний термін.

· Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №29009277 від 10.02.2012 р.

· Зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження № 29009277 по виконанню виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого Луганським окружним адміністративним судом 23.08.2011 р.

· Зобов'язати відповідача здійснити усі передбачені законом заходи по виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 р. по справі № 2а-1338/11/1270.

У судове засідання представник позивача зявився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не зявився про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

09 березня 2011 року набув чинності Закон України Про виконавче провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2011 року Луганським окружним адміністративним судом було винесено постанову по справі № 2а-9392/11/1270 якою позовні вимоги дочірнього підприємства «Донбаснафтопродукт» товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаснафтопродукт» до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області було задоволено - визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 29009277 від 23.09.2011, зобов'язано ВДВС ГУЮ Луганської області винести постанову про поновлення виконавчого провадження № 29009277 від 23.09.2011 р. та здійснити усі, передбачені законом заходи в частині виконання виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого Луганським окружним адміністративним судом від 23.08.2011 р. по примусовому виконанню наказів Господарського суду Луганської області від 15.03.2007 р. по справі № 2/450, від 13.04.2009 року по справі № 11/93 та від 23.11.2009 року по праві №17/258 (а.с. 13-15).

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 23 серпня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 29009277 на підставі виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого 23.08.2011 Луганським окружним адміністративним судом (а.с. 11).

17 лютого 2012 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 29009277 винесену 10.02.2012 року (а.с. 17), яка була отправлена поштою 23 лютого 2012 року про що свідчить копія поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа (а.с. 18).

Підставою закінчення виконавчого провадження № 29009277 з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого 23.08.2011 є той факт, що рішення суду виконано фактично у повному обсязі (а.с. 17).

У відповідності зі ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції .

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ст. 25 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Як встановлено ст. 49 зазначеного Закону, у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у числі інших випадків, також у випадках:

- фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом;

- направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

У відповідності зі ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження», на підрозділ примусового виконання рішень відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції покладається виконання рішень:

1) за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів державної влади, місцеві суди, міські або районні ради чи районні державні адміністрації, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, а також інші територіальні підрозділи органів державної влади;

2) за якими підлягає стягненню сума боргу від п'яти до десяти мільйонів гривень або еквівалента сума в іноземній валюті.

Оскільки в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, 22 березня 2012 року судом було зобовязано відповідача надати для огляду у судове засідання матеріали виконавчого провадження № 29009277 та у разі невизнання позову надати письмові заперечення проти адміністративного позову.

Проте відповідачем не було надано жодних доказів правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності та доказів поважності причин неявки належного представника у судове засідання.

Таким чином, відповідач допустив противоправну бездіяльність.

Оскільки у судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем не в повній мірі виконано рішення суду, а саме в частині здійснення усіх, передбачених законом заходів по примусовому виконанню наказів Господарського суду Луганської області від 15.03.07 по справі № 2/450, від 13.04.09, по справі № 11/93 та від 23.11.09 по справі № 17/258 та на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України у судовому засіданні 27 березня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено на 30 березня 2012 року, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Адміністративний позов дочірнього підприємства «Донбаснафтопродукт» товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаснафтопродукт» до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії відповідача в частині не направлення на адресу позивача постанови про закінчення виконавчого провадження № 29009277 від 10.02.2012 р. у триденний термін.

Визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №29009277 від 10.02.2012 р.

Зобов'язати відповідача відновити виконавче провадження № 29009277 по виконанню виконавчого листа № 2а-1338/11/1270 виданого Луганським окружним адміністративним судом 23.08.2011 р.

Зобов'язати відповідача здійснити усі передбачені законом заходи по виконанню виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 23.08.2011 р. по справі № 2а-1338/11/1270.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанову в повному обсязі складено та підписано 30 березня 2012 року.

СуддяОСОБА_2