Справа № 804/5043/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 р. Справа № 804/5043/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Музиці Я.І. за участю: представника позивача - Бейгул А.Г. представника відповідача - Головко С.С.
Позивач вважає висновки податкового органу такими, що не відповідають дійсності, а винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення такими, що порушують норми чинного законодавства.
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що перевірка позивача була проведена на підставі постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, майора податкової міліції Корнєєва Є.В. від 14 квітня 2015 року про призначення позапланової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «СТО Балканкар», оскільки при відпрацюванні ланцюгу незаконного формування сум податкового кредиту з податку на додану вартість встановлено, що в період 2011-2014 років ТОВ «СТО Балканкар» з метою заниження об'єкта оподаткування незаконно сформовано податковий кредит за допомогою ряду суб'єктів господарювання, які знаходяться в єдиній схемі мінімізації податкових зобов'язань та ухилення від сплати податків.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що на підставі направлень виданих ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області:
-№2 від 04.01.2016р. головному державному ревізору-інспектору сектору координації, звітності та інформаційного забезпечення аудиту відділу податкового аудиту ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області Екличко Г.С.;
-№3 від 04.01.2016р. головному державному ревізору-інспектору відділу податкового аудиту ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області Масловій Є.Я.;
-№4 від 04.01.2016р. головному державному ревізору-інспектору відділу податкового аудиту ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області Любонько Н.С.;
-№1 від 04.01.2016р. головному державному ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області Голембовській Т.С.: згідно з п.п. 78.1.5 п. 78.1. ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року та згідно наказу ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 21 грудня 2015 року №558, проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «СТО Балканкар» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 01.04.2014 року.
Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті №129/04-66/22-09/2499036, а саме:
- п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п.138.4, п.п.138.10.2, п.138.10 ст.138 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УГ, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 563 363 грн., у тому числі: за 4 квартал 2012 року в сумі 190 335 грн. та за 1-4 квартал 2013 року у сумі 373 028 грн.
- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 288 406 грн., у тому числі за лютий 2013 року в сумі 51 000 грн., за вересень 2013 року в сумі 95 334 грн. за жовтень 2013 року в сумі 69 844 грн. та за листопад 2013року, встановлено завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2013 року в сумі 104 257 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 135.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:
доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;
інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України, інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротньо фінансової допомоги проводяться між платником податку та йг відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.
Згідно визначення, наведеного у пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.
Так, судом встановлено, що протягом перевіряємого ДПІ періоду підприємство позивача мало взаємовідносини з ТОВ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Дніпро Мет Інвест», ТОВ «Артекс», ТОВ «Фін Дніпро», ТОВ «ТД Білецьких».
Так, суд не погоджується з вимновками відповідача щодо заниження ТОВ «СТО Балканкар» податку на прибуток на загальну суму 563 363 грн., заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 288 406 грн. та заниження суми від'ємного значення в сумі 104 257 грн., з огляду на наступне.
ТОВ «СТО Балканкар» було надано до перевірки всі первинні документи які стосувалися її предмету, суб'єкти господарювання здійснюють господарську діяльність у відповідності до ч.3 ст. 5 Господарського кодексу України у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства, у тому числі щодо свободи підприємницької діяльності, що передбачено ст. 6 ГКУ.
Одними із принципів здійснення господарської діяльності відповідно до ст. 44 ГКУ є: вільний вибір підприємцем видів підприємницької діяльності:
самостійне формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, в яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону;
вільний найм підприємцем працівників.
Так, жодний із правочинів наведених в Акті до теперішнього часу не визнаний недійсним або фіктивним у судовому порядку.
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПКУ передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Так, відповідно ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХІУ (далі - Закон № 996), зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Виходячи зі змісту п.2 ст.3 Закону № 996, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфін України від 24.05.1995 №88.
Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів ^^ бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Натомість, Акт не містить жодного посилання на встановлення ДПІ порушень ТОВ «СТО БАЛКАНКАР» вимог вищевказаних норм права.
Також, Акт не містить фактів, що підприємством позивача не в повному обсязі надано під час проведення перевірки документів або вони оформленні не у відповідності до приписів Закону № 996, що ставило б під сумнів реальність вчинених господарських операцій на підставі яких ТОВ «СТО Балканкар» були сплачені податки у звітних періодах.
Крім цього, наголошуючи на не «добросовісність» контрагентів, щодо фінансово - господарських операцій, які відбулись між ТОВ «СТО Балканкар» та ТОВ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Дніпро Мет Інвест», ТОВ «Артекс», ТОВ «Фін Дніпро», ТОВ «ТД Білецьких» протягом перевіряємого періоду, ДПІ робить висновок, що останні розповсюджують «штучний» податковий кредит за рахунок «підміни» товару на інші товари у зв'язку з чим не можливо прослідити ланцюг постачання цього товару.
Натомість, перевірені первинні документи не підтверджують вказаних фактів, а отже суд не може погодитись з позицією відповідача по даному питанню.
Суд не погоджується з твердженнями відповідача на отриману від інших територіальних ДПІ податкової інформації відносно контрагентів ТОВ «СТО Балканкар», оскільки приписи Податкового кодексу України, щодо виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання.
Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.
Таким чином, підприємство позивача не несе відповідальності за діяльність та несплату податків його контрагентами.
За змістом пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138 ПКУ передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням п.138.2 цієї статті, п.140.2 - п. 140.5 ст.140, ст. 142 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
Суд зауважує, що посилання ДПІ в акті перевірки на порушення позивачем п.138.4, п.п.138.10.2, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України є необгрунтованими, з огляду на те, що на момент перевірки та прийняття з урахуванням них висновків податкового повідомлення-рішення, вказана норма була виключена із Податкового кодексу України згідно з Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року.
Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно п. 198.3 ст.198 ПКУ - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання, коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу, (п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України).
Отже, ТОВ «СТО Балканкар» здійснювало свою господарську діяльність у повній відповідності до вищенаведених норм ПК України та на підставі належно оформлених первинних документів.
Так, податки по взаємовідносинам, що склались між ТОВ «СТО Балканкар» та ТОВ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Дніпро Мет Інвест», ТОВ «Артекс», ТОВ «Фін Дніпро», ТОВ «ТД Білецьких» сплачені до бюджету в повному обсязі. Отже, ТОВ «СТО Балканкар» відповідно до укладених договорів були сплачені належні суми ПДВ у складі ціни, так як цей обов'язок передбачений наведеними приписами податкового законодавства.
Таким чином, реальність виконання господарських операцій між позивачем та його контрагентом, зазначеними в Акті перевірки, підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Вказані первинні документи повністю відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають всі необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо). Як наслідок - вони є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО Балканкар» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 31.10.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар