Справа № 640/11534/16-а
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Балан Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов*язання відновити, нарахувати та виплатити пенсію, -

В С Т А Н О В И В :

26.07.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить зоб'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відновити йому виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, починаючи з 01 січня 2016 року, а також нарахувати та виплатити йому недоплачену пенсію за вислугу років, починаючи з 01 січня 2016 року та стягнути на його користь з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії з вимогами за період з 01.01.2016 року по 26.01.2016 рік залишені без розгляду. Відкрите судове провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії з вимогами за період з 26.01.2016 року по 26.07.2016 рік.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є військовим пенсіонером та отримував пенсію за вислугою років. На даний час працює на державній службі на посаді головного спеціаліста Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, з 20.08.1992 року йому на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» була призначена довічна пенсія та з того часу позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років.

08.06.2016 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015 р., який є чинний. Вказаним Законом Верховною радою внесені зміни в Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно якого ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №29, ст.299; 2006 р.,с№37, ст.318) викласти в такій редакції: Тимчасово у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на які поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії згідно з цим Законом поновлюється. З 01 січня 2016 року пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержаного заробітку (прибутку). Позивач вважає, що право на пенсію виникло ще при її призначенні, а отже з 01 січня 2016 року перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні та з огляду на вищевикладене з 01 січня 2016 року виплата пенсії, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України. Також вважає, що діями відповідача порушено його право на соціальний захист, гарантований ст.6 Конституції України, обмеження якого неможливе. У зв'язку з викладеним позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове засідання позивач не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а таколж слухати справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог ОСОБА_1 заперечувала, надавши письмові заперечення, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи тим, що пенсії ветеранам військової служби, призначені відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року виплачуються в повному обсязі, але, оскільки позивач ОСОБА_1 не є ветераном та не має відповідного посвідчення, він не може претендувати на пенсію з урахуванням зазначених законів. Крім того, зазначає, що вимогами ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції станом на 01.01.2016 р. пенсія особам, які працюють не виплачується.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 20.08.1992 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Позивач на даний час працює на державній службі на посаді головного спеціаліста Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, що підтверджується довідкою від 25.10.2016 року.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесеня змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, позивачу припинено виплату пенсії з 01.04.2015 року. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Харківській області поновити виплату раніше призначеної пенсії з 19 серпня 2015р. по 31.12.2015р. , а також виплатити йому раніше призначену пенсію з 19 серпня 2015р. по 31.12.2015р. В задоволенні вимог без обмеження кінцевої дати виплати пенсії відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості на підтвердження того, що позивач звертався із письмовими заявами до відповідача про поновлення виплати йому пенсії з 01.01.2016 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 23.12.2015р. № 901-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2016 року, внесено зміни до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, частину першу вказаної статті викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється".

Таким чином, враховуючи, що позивач станом на теперішній час працює на посаді головного спеціаліста Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради та відсутність даних, що позивач є інвалідом І чи ІІ групи, інвалідом війни III групи, ветераном військової служби чи учасником бойових дій або особою, на яку поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підстави, передбачені вимогами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для виплати йому пенсії з 26 січня 2016 року, відсутні.

Крім того, в своїх запереченнях відповідач просив закрити провадження по даній справі, оскільки вимоги позивача, що розглядаються є аналогічними до вимог позову за результатами якого винесензо постанову Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 року.

Суд звертає увагу, що постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Харківській області поновити виплату раніше призначеної пенсії з 19 серпня 2015р. по 31.12.2015р. , а також виплатити йому раніше призначену пенсію з 19 серпня 2015р. по 31.12.2015р. В задоволенні вимог без обмеження кінцевої дати виплати пенсії відмовлено. Таким чином, у вимозі щодо здійснення виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії в подальшому, тобто на майбутнє було відмовлено, а тому питання щодо закриття провадження по даній справі не вирішувалося, оскільки вимоги позивача не є аналогічними з попереднім адміністративним позовом.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 551,21 грн., відповідно до ст.94 КАС України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов*язання відновити, нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років, відшкодування понесених витрат - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя