Справа № 826/8710/16
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року м. Київ справа № 826/8710/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ»

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «БАСКО 94», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «КИЇВХЛІБ» (далі - ПАТ «КИЇВХЛІБ», позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенко І.І., Уповноважена особа, відповідач), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, про:

1) визнання протиправними дій Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. щодо повідомлення та визнання нікчемними:

- правочинів щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»);

- правочину щодо переказу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 за договором позики, укладеного 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015);

- правочинів щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн.;

2) визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. щодо повідомлення та визнання нікчемними:

- правочинів щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»);

- правочину щодо переказу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 за договором позики, укладеного 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015);

- правочинів щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн.;

3) зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. за № 20/2570 від 23.05.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження в адміністративній справі від 13.06.2016 в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено: ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, третя особа 1), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, третя особа 2), Товариство з обмеженою відповідальністю «БАСКО 94» (далі - ТОВ «БАСКО 94», третя особа 3), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (далі - ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», Банк, третя особа 4).

Протокольною ухвалою в судовому засіданні від 28.09.2016 проведено заміну неналежного відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича на належного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенко І.І., Уповноважена особа, відповідач) та до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд, третя особа 5).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «БАСКО 94» були укладені договори позик, відповідно № 040416-2, № 040416-1, № 04/04/2015 на суми, відповідно, 3 533 500,00 грн., 6 321 150,00 грн., 1 448 698,00 грн.

Цього ж дня, вказані вище суми позик третіми особами 1, 2, 3 були перераховані на рахунок позивача.

Цього ж дня, на виконання умов трьох кредитних договорів, укладених між позивачем та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», а саме: № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010, № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, а також - договору банківського рахунку юридичної особи № 395 від 19.06.2007 позивач вказані вище суми в розмірі 11 303 348,00 грн. (3 533 500,00 грн. + 6 321 150,00 грн. + 1 448 698,00 грн.) перерахував ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

31 травня 2016 року на адресу позивача від Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. надійшло повідомлення про нікчемність правочинів від 23.05.2016 вих. № 20/2570, яким позивача повідомлено про нікчемність наступних правочинів, а саме: щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»); щодо переказу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 за договором позики, укладеного 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015); щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348,00 грн.

Позивач не погоджується з рішенням Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. про нікчемність вказаних вище правочинів, вважає дії відповідача щодо повідомлення та визнання нікчемними правочинів такими, що не відповідають нормам законодавства, а отже, для відновлення порушених, на його думку прав та інтересів, необхідно визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо повідомлення та визнання нікчемними правочинів та скасувати рішення відповідача про визнання правочинів нікчемними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 12.2015 були вкладниками ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

04 квітня 2016 року вказаними вище вкладниками було здійснено дострокове розірвання договорів банківських вкладів.

У зв'язку з перерахуванням відсотків при достроковому розірванні вкладів на поточний рахунок ОСОБА_2 було перераховано депозитних коштів на загальну суму 3 533 741,23 грн., на поточний рахунок ОСОБА_3 - на загальну суму 242 420 доларів США 24 центи. За продаж валютних коштів у сумі 242 426 доларів США 20 центів на поточний рахунок ОСОБА_3 було зараховано 6 321 150,19 грн.

Кошти вказаних вище вкладників (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.), відповідно: 3 533 500,00 грн. та 6 321 150,00 грн. « 04» квітня 2016 року були направлені ними на надання позик позивачу, який за рахунок цих коштів погасив кредити та проценти на загальну суму 9 854 650,00 грн.

Кошти в сумі 9 854 650,00 грн. 04.04.2016 переказувалися з рахунку позивача № 395 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395).

Також, TOB «БАСКО 94» згідно з договором позики № 04/04/2015 від 04.04.2016 надало позику позивачу в сумі 1 448 698,00 грн. (переказ за рахунку № 6295 на рахунок № 395). За рахунок цих коштів позивач як і в попередньому випадку погасив частину кредиту та процентів.

Таким чином, усі перерахування здійснювались в межах Банку, погашення кредитів відбувалось за рахунок коштів позивача, які були ним отримані як позики від вкладників (ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «БАСКО 94») в межах Банку.

В подальшому, з 05.04.2016 в Банку було запроваджено тимчасову адміністрацію та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку.

11 квітня 2016 року Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенком І.І. було прийнято наказ № 42.

На виконання вказаного вище наказу було здійснено перевірку правочинів щодо наявності ознак нікчемності відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами перевірки правочинів комісією прийнято рішення (протокол № 12 від 20.05.2016) про визнання правочинів (щодо переказів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені Банком 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348,00 грн. (9 854 650,00 грн. + 1 448 698,00 грн.)) нікчемними.

Як наслідок, після визнання спірних правочинів нікчемними Уповноваженою особою було здійснено повернення сплачених грошових коштів за рахунок Вкладників (ОСОБА_2, ОСОБА_3.) та ТОВ «БАСКО 94», а також відновлено заборгованість на рахунках обліку кредитної заборгованості ПАТ «КИЇВХЛІБ».

На переконання Банку, дії зазначених фізичних осіб з дострокового розірвання договорів депозитів були зумовлені тим, що на вкладних рахунках були наявні залишки грошових коштів, які з огляду на незадовільний фінансовий стан платіжної дисципліни ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (який полягав в т.ч. і у відсутності достатньої кількості готівки в касах/банкоматах Банку та вибірковому виконанні платіжних доручень клієнтів), не могли бути отримані як готівкою так і шляхом перерахування на інші рахунки.

У той же час, протоколом засідання Комісії № 12 від 20.05.2016 було підтверджено наявність дій фізичних та юридичних осіб, спрямованих на зміну черговості задоволення кредиторів відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що підпадає під ознаки нікчемності.

В наданих письмових запереченнях на позовну заяву, представник Банку просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи 4 проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подав письмові заперечення, в яких Фонд повністю підтримав позицію Банку та просив в задоволенні адміністративного позову повністю відмовити.

В судовому засіданні представник третьої особи 5 проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Представники третіх осіб 1-3 надали суду письмові пояснення, в яких зазначили, що посилання Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. про нікчемність правочинів щодо переказів коштів в якості позик здійснених Банком 04.04.2016 за договорами позик, укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «БАСКО 94» та ПАТ «КИЇВХЛІБ», є помилковими та необґрунтованими, оскільки ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» були здійснені перекази грошових коштів згідно договорів позик з рахунків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «БАСКО 94» на рахунок ПАТ «КИЇВХЛІБ» № 395 у відповідності до Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

В своїх письмових поясненнях треті особи 1-3 просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники третіх осіб 1-3 позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (Банк) та Відкритим акціонерним товариством «КИЇВХЛІБ» (Клієнт) був укладений договір № 395 банківського рахунку юридичної особи, по умовам якого Банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції Клієнта відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ (пп. 2.1.4 п. 2.1 вказаного Договору).

До договору № 395 банківського рахунку юридичної особи від 19.06.2007 сторонами було складено та підписано ряд додаткових угод, зокрема, додаткову угоду № 01 від 19.06.2007, додаткову угоду № 2 від 15.01.2008, додаткову угоду № 06 від 01.09.2011, додаткову угоду № 07 від 31.08.2012, додаткову угоду № 08 від 03.04.2013, додаткову угоду № 10 від 21.08.2013, додаткову угоду № 11 від 20.08.2014, додаткову угоду № 12 від 05.12.2014, додаткову угоду № 13 від 25.08.2015.

В межах Генерального кредитного договору № 7-47/1-10 від 25.03.2010 з лімітом кредитування в сумі 17 500 000,00 грн., між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (Кредитор) та Дочірнім підприємством Відкритого акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ» «Дослідний хлібозавод» (Позичальник) були кладені:

- Кредитний договір № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 на суму 14 100 000,00 грн. з кінцевим строком кредитування до 30.11.2017;

- Кредитний договір № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 з лімітом кредитування в сумі 3 400 000,00 грн. з кінцевим строком кредитування до 30.11.2017.

В межах Генерального кредитного договору № 23-47/1-09 від 24.12.2009 з лімітом кредитування в сумі 4 000 000,00 грн., між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» (Кредитор) та Дочірнім підприємством Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ» «Хлібокомбінат № 11» (Позичальник) був кладений Кредитний договір № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 з лімітом кредитування в сумі 4 000 000,00 грн. з кінцевим строком кредитування до 31.03.2017.

У забезпечення виконання кредитних зобов'язань ПАТ «КИЇВХЛІБ» перед Банком було оформлено: Іпотечний договір № 23-47/1-09/04 від 24.12.2009, Іпотечний договір № 23-47/1-09/03 від 24.12.2009, Іпотечний договір № 07-47/1-10/і від 29.03.2010 та Договір застави основних засобів № 7-47/1-10/1/з від 25.03.2010.

Одночасно судом встановлено, що ТОВ «БАСКО 94» є, так само як і позивач, клієнтом Банку.

Так, 10.12.2014 між ТОВ «БАСКО 94» (Клієнт) та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (Банк) був укладений договір № 6295 банківського рахунку юридичної особи, по умовам якого Банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції Клієнта відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ (пп. 2.1.4 п. 2.1 вказаного Договору).

До договору № 6295 банківського рахунку юридичної особи від 10.12.2014 сторонами було складено та підписано додаткову угоду № 01 від 10.12.2014.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вкладниками ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Так, 17.12.2015 між ОСОБА_3 (Вкладник) та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (Банк) було укладено 31 однотипних договорів банківських вкладів «Новорічний стандарт» в доларах США із щомісячною сплатою процентів: № № 45D-646620, 45D-646623, 45D-646625, 45D-646626, 45D-646627, 45D-646628, 45D-646630, 45D-646631, 45D-646632, 45D-646633, 45D-646634, 45D-646635, 45D-646636, 45D-646638, 45D-646640, 45D-646642, 45D-646643, 45D-646644, 45D-646645, 45D-646647, 45D-646648, 45D-646649, 45D-646650, 45D-646651, 45D-646652, 45D-646654, 45D-646655, 45D-646656, 45D-646657, 45D-646658, 45D-646659.

На підставі вказаних вище договорів банківських вкладів ОСОБА_3 по кожному із договорів на вкладні рахунки були внесені грошові кошти по 8 000 доларів США 00 центів, що підтверджується меморіальними валютними ордерами від 17.12.2015 з відміткою Банку.

30 грудня 2015 року між ОСОБА_2 (Вкладник) та ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» (Банк) було укладено 19 однотипних договорів банківських вкладів «Новорічний стандарт» в національній валюті із щомісячною сплатою процентів: № № 45D-649577, 45D-649579, 45D-649581, 45D-649582, 45D-649583, 45D-649585, 45D-649586, 45D-649587, 45D-649588, 45D-649589, 45D-649591, 45D-649592, 45D-649593, 45D-649595, 45D-649597, 45D-649598, 45D-649599, 45D-649600, 45D-649601.

На підставі вказаних вище договорів банківських вкладів ОСОБА_2 по кожному із договорів на вкладні рахунки були внесені грошові кошти по 200 000,00 грн. та по одному із договорів 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 30.12.2015 з відміткою Банку.

В подальшому, вказаними вище Вкладниками (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.) було вирішено достроково повернути свої Вклади, тим самим розірвати вказані вище договори банківських вкладів.

Так, Вкладники (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.) звернулися до Банку із відповідними заявами від 28.03.2016 щодо можливості зміни умов їхніх договорів банківських вкладів «Новорічний старт» в частинах дострокових розірвань.

Відповідно до постанов Правління ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» «Про внесення змін до діючих договорів банківського вкладу «Новорічний старт» фізичної особи - клієнта комерційного центру ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» в частині дострокового повернення вкладу» від 01.04.2016 № 534/1 та № 543 « 04» квітня 2016 року було здійснено укладання додаткових угод під номерами « 1» до кожного із вказаних вище договорів банківських вкладів, укладених з ОСОБА_3 на загальну суму 248 000 доларів США 00 центів (31 додаткова угода від 04.04.2016) та ОСОБА_2 на загальну суму 3 700 000,00 грн. (17 додаткових угод від 04.04.2016 на суми по 200 000,00 грн., 1 додаткова угода 04.04.2015 на суму 200 000,00 грн. та 1 додаткова угода 04.04.2016 на суму 100 000,00 грн.) щодо надання права Вкладникам на дострокову вимогу Вкладів або їх частин.

Так, дострокове розірвання вказаних вище договорів банківських вкладів було здійснено за відповідними заявами Вкладників від 28.03.2016. Заяви були подані згідно з умовами додаткових угод до договорів банківських вкладів, які були укладені між Вкладниками та Банком 04.04.2016, всього разом 50 додаткових угод (31+19).

За заявами Вкладників, 04.04.2016 Банк здійснив дострокове розірвання договорів банківських вкладів, укладених з ОСОБА_3 на загальну суму 248 000 дол. США 00 центів (на підставі 31 додаткових угод від 04.04.2016) та ОСОБА_2 на загальну суму 3 700 000,00 грн. (на підставі 18 додаткових угод від 04.04.2016 та 1 додаткової угоди від 04.04.2015).

Також, при достроковому розірванні договорів банківських вкладів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було здійснено перерахунок процентів, нарахованих на суми Вкладів, за останні 3 місяці, що передують даті повернення коштів, за процентною ставкою вкладу на вимогу «Гаманець», діючою на дату укладання договорів (0,1% річних по вкладах ОСОБА_3 та 1% річних по вкладах ОСОБА_2.). Різниця між виплаченими та перерахованими за ставкою вкладу «Гаманець» були утримані із суми Вкладів.

У зв'язку з перерахуванням відсотків при достроковому розірванні договорів банківських вкладів на поточний рахунок ОСОБА_3 № 2620.1.001.116525 було перераховано депозитних коштів на загальну суму 242 420 доларів США 24 центи, а на поточний рахунок ОСОБА_2 № 2620.7.00.01.21861 було перераховано депозитних коштів на загальну суму 3 533 741,23 грн.

Валютні кошти в сумі 242 426 доларів США 20 центів з рахунку ОСОБА_3 були продані на міжбанківському валютному ринку. За продаж валютних коштів в сумі 242 426 доларів США 20 центів на поточний рахунок ОСОБА_3 було зараховано 6 321 150,19 грн.

В цей же день, 04.04.2016 між ОСОБА_3, ОСОБА_2 (Позикодавці) та ПАТ «КИЇВХЛІБ» (Позичальник) було укладено 2 Договори позик, відповідно № 040416-1 та № 040416-2, по умовам яких:

- Позикодавець (ОСОБА_3.) зобов'язується надати Позичальникові (позивачу) грошові кошти (Позику) у розмірі 6 321 150,00 грн. (Договір позики № 040416-1);

- Позикодавець (ОСОБА_2.) зобов'язується надати Позичальникові (позивачу) грошові кошти (Позику) у розмірі 3 533 500,00 грн. (Договір позики № 040416-2).

Вищевказані зобов'язання Позикодавцями (ОСОБА_3, ОСОБА_2.) були виконані 04.04.2016, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1 від 04.04.2016 на суму 6 321 150,00 грн. та № 1 від 04.04.2016 на суму 3 533 500,00 грн.

Кошти Вкладників (ОСОБА_3 в сумі 6 321 150,00 грн. та ОСОБА_2 в сумі 3 533 500,00 грн.) були направлені ними на надання позик ПАТ «КИЇВХЛІБ», яке за рахунок цих коштів погасило кредити та проценти на загальну суму 9 854 650,00 грн. (6 321 150,00 грн. + 3 533 500,00 грн.). Кошти 04.04.2016 переказувалися з рахунку № 395 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395).

Таким чином, всі перерахування здійснювались в межах Банку, погашення кредитів відбулось за рахунок коштів Позичальника (позивача), які були ним отримані як позики від Вкладників (ОСОБА_3, ОСОБА_2.) в межах Банку.

Також, 04.04.2016 між ТОВ «БАСКО 94» (Позикодавець) та ПАТ «КИЇВХЛІБ» (Позичальник) був укладений Договір позики № 04/04/15, по умовам якого Позикодавець (ТОВ «БАСКО 94») зобов'язується надати Позичальникові (позивачу) грошові кошти (Позику) у розмірі 1 448 698,00 грн.

Вищевказане зобов'язання Позикодавцем (ТОВ «БАСКО 94») було виконано 04.04.2016, що підтверджується платіжними документом від 04.04.2016 на суму 1 448 698,00 грн.

Кошти Позикодавця (ТОВ «БАСКО 94» в сумі 1 448 698,00 грн.) були направлені ним на надання позики ПАТ «КИЇВХЛІБ» (переказ з рахунку № 6295 на рахунок № 395), яке за рахунок цих коштів погасило частину кредиту та процентів на суму 1 448 698,00 грн.

Таким чином, перерахування здійснювалось в межах Банку, погашення частини кредиту та процентів відбулось за рахунок коштів Позичальника (позивача), які були ним отримані як позика від Позикодавця (ТОВ «БАСКО 94») в межах Банку.

Отже, з боку позивача відбулось часткове погашення заборгованості перед Банком на загальну суму 11 303 348,00 грн. (9 854 650,00 грн. + 1 448 698,00 грн.).

Також, як встановлено під час розгляду справи, 04.04.2016 Правлінням Національного банку України було прийнято постанову «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» до категорії проблемних» № 231/БТ, пунктом 2 якої для ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» були установлені обмеження в його діяльності, зокрема:

- не вивільняти отримане ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» забезпечення за кредитними операціями до повного погашення позичальниками заборгованості перед ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК»;

- не здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валют) без урахування нарахованих витрат, та за відсотковими ставками, вищими, ніж середні по банківській системі;

- не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» до категорії неплатоспроможних» від 05 квітня 2016 року № 234, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 квітня 2016 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» № 463, згідно з яким з 05 квітня 2016 року розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенка Ігоря Івановича строком на один місяць з 05.04.2016 по 04.05.2016 включно.

В подальшому, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 № 560 продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» з 05.05.2016 по 04.06.2016 включно.

Відповідно до даного рішення, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. з 05.05.2016 по 04.06.2016 включно.

У той же час, як встановлено судом, Уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенком І.І. 11.04.2016 було винесено наказ № 42 щодо перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями.

Згідно витягу з Протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 від « 20» травня 2016 року, комісія дійшла до висновку, що:

- додаткові угоди від 04.04.2016 про внесення змін до договорів банківських вкладів, укладені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з банком містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів;

- правочини щодо розірвання договорів банківських вкладів, укладені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з банком містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів;

- перекази коштів в якості позик, здійснені банком 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ТОВ «БАСКО 94» з ПАТ «КИЇВХЛІБ» містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів;

- перекази ПАТ «КИЇВХЛІБ», які здійснені банком 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010, на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016, на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 в частині перерахування на суму 11 303 348,00 грн. містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів.

Також, комісія пунктом 1 вирішила затвердити результати перевірки, якою виявлено, що наступні правочини (договори) мають ознаки нікчемності згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме:

1) Додаткова угода № 1 від 04.04.2015, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649579 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

2) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649601 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

3) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649600 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

4) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649599 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

5) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649598 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

6) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649597 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

7) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649595 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

8) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649593 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

9) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649592 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

10) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649591 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

11) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649589 від 30.12.2015 на суму 100 000 грн.;

12) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649588 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

13) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649587 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

14) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649586 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

15) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649585 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

16) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649583 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

17) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649582 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

18) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649581 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

19) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_2 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-649577 від 30.12.2015 на суму 200 000 грн.;

20) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646657 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

21) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646654 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

22) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646659 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

23) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646620 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

24) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646623 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

25) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646625 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

26) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646626 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

27) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646627 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

28) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646628 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

29) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646630 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

30) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646631 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

31) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646632 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

32) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646633 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

33) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646634 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

34) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646635 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

35) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646636 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

36) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646638 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

37) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646640 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

38) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646642 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

39) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646643 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

40) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646644 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

41) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646645 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

42) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646647 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

43) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646648 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

44) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646649 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

45) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646650 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

46) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646651 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

47) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646652 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

48) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646655 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

49) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646656 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

50) Додаткова угода № 1 від 04.04.2016, укладена ОСОБА_3 з банком до договору банківського вкладу «Новорічний старт» № 45D-646658 від 17.12.2015 на суму 8 000 доларів США;

51) Правочини щодо розірвання договорів банківського вкладу вчинені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після укладення додаткових угод вказаних у підпунктах 1-50 цього пункту;

52) Правочини щодо переказів коштів в якості позик, здійснених банком 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»). Правочини щодо переказу банком коштів в якості позики, здійсненої банком 04.04.2016 за договором позики, укладеним 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015);

Також, в п. 2 комісія вирішила, що правочини щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн. містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів.

Також, в п. 4 комісія, зокрема, вирішила доручити Комерційному центру та операційному департаменту здійснити дії щодо:

- поновлення у бухгалтерському обліку Банку за рахунками для обліку кредитів (кредитної заборгованості ПАТ «КИЇВХЛІБ» за кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (зі змінами та доповненнями);

- відновлення нарахування (процентів за користування кредитом за договорами (на суму основної заборгованості за кредитом, погашеної поручителем та поновленої у обліку згідно п. 4.1. цього Протоколу) у розмірах та спосіб, передбаченими кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010, укладеними з ПАТ «КИЇВХЛІБ».

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. «Про поновлення в бухгалтерському обліку операцій за договорами, визнаних нікчемними» № 157 від 20.05.2016 вирішено, зокрема, в строк до 24.05.2016 направити повідомлення про нікчемність правочинів згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на адресу ОСОБА_3, ОСОБА_2, TOB «БАСКО 94» та ПАТ «КИЇВХЛІБ».

Листом від 23.05.2016 № 20/2570 позивача повідомлено про нікчемність правочинів згідно з пунктами 1, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме:

1. Правочини щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»).

2. Правочин щодо переказу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 за договором позики, укладеного 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015).

3. Правочини щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн.

Також, листами від 23.05.2016 за № 20/2573, № 20/2571, № 20/2572, відповідно, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «БАСКО 94» повідомлено про нікчемність їх правочинів згідно з пунктами 1, 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» від 02 червня 2016 року № 46-рш, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 03 червня 2016 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку» № 913, згідно з яким з 06 червня 2016 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК»; уповноваженою особою Фонду на два роки з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенка Ігоря Івановича та останньому делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК».

Незгода з діями, рішенням Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. щодо повідомлення та визнання правочинів нікчемними, а також необхідність в зобов'язанні Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. вчинити певні дії, обумовили ПАТ «КИЇВХЛІБ» на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані особами, які беруть участь у справі докази та пояснення їх представників, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з доводами Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються, регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

У відповідності до ч. 3 ст. 34 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Частиною першою ст. 35 вказаного Закону передбачено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня «спеціаліст») та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

До повноважень уповноваженої особи Фонду належить, зокрема, повідомлення сторін за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчинення дій щодо застосування наслідків нікчемності договорів (п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI).

За приписами ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За змістом ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

У той же час, як це випливає зі змісту вказаного, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про його дійсність.

Судом досліджені укладені між позивачем (ПАТ «КИЇВХЛІБ») та третіми особами 1-3 (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «БАСКО 94») договори позик та встановлено, що вони укладені у відповідності до вимог норм ст. ст. 1046-1053 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Аналіз зазначених вище норм дає суду підстави стверджувати, що позивач правомірно набув право власності на грошові кошти, отримані ним за вказаними вище договорами позик від третіх осіб 1-3.

Таким чином, договори позик (№ 040416-1, № 040416-2 та № 04/04/2015) укладено відповідно до вимог цивільного законодавства, згідно з яким позикодавець в будь-якому разі повинен передати, а позичальник прийняти грошові кошти на умовах, визначених в укладених сторонами договорах.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вказані вище договори позик є дійсними та правомірними, окрім вищезазначеного, ще й тому що по формі та змісту відповідають законодавству України та дійсному наміру сторін правочинів та відсутні судові рішення щодо визнання їх недійсними.

Як наслідок, застосовані суб'єктом владних повноважень до вказаних вище правочинів пункти 1, 7 частини 3 ст. 38 Закону № 4452-VI не розповсюджуються на договори позик, оскільки їх стороною не є банк (ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК»), як це визначено в цій статті.

Посилання відповідача на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI, який визначає ознаку нікчемності правочину у вигляді надання окремому кредитору переваг (пільг), є бездоказовим з огляду й на те, що одночасно з виконанням зобов'язань за договорами позик таку саму перевагу отримує неплатоспроможний банк (ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК») внаслідок дострокового повернення йому кредитних коштів, наданих позивачу згідно вказаних вище кредитних договорів.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 11.02.2016 по справі № 804/6671/15.

Також посилання відповідача на п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI є бездоказовим, оскільки факти відчуження майна банком, прийняття ним на себе зобов'язань без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, або ж відмови від власних майнових вимог, відсутні.

Стосовно кредитних договорів та переказу позивачем коштів на користь банку та на виконання умов цих договорів, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 527 ЦК України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

З аналізу зазначених вище кредитних договорів вбачається, що останніми іншого, а ніж зазначено вище встановлено не було, а отже, повернення позивачем кредитних коштів банку не спричинює своїм наслідком жодних переваг (пільг) або відмову від майнових вимог, а є виключно виконанням взаємних обов'язків сторін щодо передачі та прийняття грошових коштів попередньо наданих у якості кредитів.

Крім того, позивач перераховував банку грошові кошти і як сплату процентів за користування кредитними коштами, що узгоджується з приписами статей 1054, 10561 Цивільного кодексу України та відповідних умов вказаних вище кредитних договорів.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на те, що в банка були відсутні правові підстави для відмови в переказі коштів за договорами позик та кредитними договорами, оскільки такі операції відбувалися, зокрема, згідно з приписами норм Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, та договору № 395 банківського рахунку юридичної особи, укладеного між позивачем та банком 19.06.2007.

Одночасно суд звертає увагу, що постанова Правління Національного банку України № 231/БТ від 04.04.2016, на яку посилається відповідач, є банківською таємницею.

Вказана постанова Правління НБУ надійшла на адресу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» - 04.04.2016.

При цьому, як вбачається з копії витягу журналу реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», в останньому час надходження такої постанови не зазначено.

Вказані обставини не можуть свідчити про доведеність факту обізнаності посадових осіб банку, позивача, третіх осіб 1-3 про віднесення ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» до категорії проблемних на час вчинення спірних правочинів, які відповідачем визнано нікчемними, а відтак свідчити про порушення ними обмежень, встановлених даною постановою.

Окрім цього, суд звертає увагу, що у Вкладників (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.) бажання щодо дострокового розірвання їхніх договорів банківських вкладів виникло до прийняття Правлінням НБУ постанови «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» до категорії проблемних» № 231/БТ від 04.04.2016, а саме 28.03.2016.

У вказаний день (28.03.2016) дані Вкладники звернулись до Банку із відповідними заявами щодо можливості змін умов їхніх договорів банківських вкладів «Новорічний стандарт» в частинах дострокового їх розірвання.

За наслідками розгляду вказаних заяв, Правлінням ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 01.04.2016 були винесенні постанови «Про внесення змін до діючих договорів банківського вкладу «Новорічний старт» фізичної особи - клієнта комерційного центру ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» в частині дострокового повернення вкладу» № 534/1 та № 543.

З аналізу зазначеного вище вбачається, що волевиявлення Вкладників в частині дострокового розірвання своїх договорів банківських вкладів не залежало від наявності в Банку (ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК») постанови Правління НБУ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» до категорії проблемних» № 231/БТ від 04.04.2016, що спростовує відповідні доводи відповідача в цій частині.

З викладеного вище вбачається, що належних та допустимих доказів наявності підстав для визнання вказаних вище правочинів нікчемними відповідачем надано не було.

Враховуючи що доводи Уповноваженої особи про нікчемність правочинів (договорів) не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І., викладене у вигляді протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 від « 20» травня 2016 року в окремих його частинах, а саме, стосовно:

- правочинів щодо переказів коштів в якості позик, здійснених ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 за договорами позик, укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»);

- правочину щодо переказу ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» коштів в якості позики, проведеного 04.04.2016 за договором позики, укладеного 04.04.2016 між ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015);

- правочинів щодо переказів коштів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн.

У той же час, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, суд, на підставі ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень, викладене у вигляді протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 від « 20» травня 2016 року, в частинах, а саме: пп. пп. 4.1, 4.2 пункту 4.

Вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. відновити становище, яке існувало до прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про визнання правочинів (договорів) нікчемними, суд вважає її обґрунтованою, похідною від задоволеної, та такою, що спрямована на відновлення порушених прав та інтересів позивача.

У той же час, вимога позивача про визнання протиправними дій Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І. щодо повідомлення про нікчемність правочинів задоволеною бути не може, оскільки на час вчинення оскаржуваних дій було чинним рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка І.І., викладене у вигляді протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 від « 20» травня 2016 року.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Одночасно, суд вважає за необхідне стосовно наявності правової позиції Верховного Суду України, що склалась під час розгляду справ по уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зазначити наступне.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно ч. 1 статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проте, суд вважає за доцільне відступити від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15, з огляду на наступне.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку ГПК України.

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 № 2343-XII встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність визначена також статтею 1 вищевказаного Закону як неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

З системного аналізу викладеного вище слідує, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку ГПК України.

Проте в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вказаний Закон є спеціальним, яким врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (стаття 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі рішення Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і як наслідок, відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Крім того, пунктом 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» адміністративним судам роз'яснено, що спори, які виникають за участю Фонду у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказані висновки кореспондуються з позицією Вищого адміністративного суду України, що викладена в інформаційному листі № 992/11/14-14 від 25.07.2014.

Враховуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі № 826/2043/15 та вирішення даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і позивачем, є публічно-правовим.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані особами, які беруть участь у справі докази та пояснення їх представників за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням ч. 3 статті 94 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 122, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича, оформлене у вигляді протоколу № 12 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом № 42 від 11.04.2016 від « 20» травня 2016 року в окремих його частинах, а саме:

- « 52) Правочини щодо переказів коштів в якості позик, здійснені банком 04.04.2016 за договорами позики укладеними 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» з ОСОБА_3 (договір позики № 040416-1) та з ОСОБА_2 (договір № 040416-2) з рахунків № НОМЕР_1 (ОСОБА_2.), № НОМЕР_2 (ОСОБА_3.) на рахунок № 395 (ПАТ «КИЇВХЛІБ»). Правочини щодо переказу банком коштів в якості позики, здійсненої банком 04.04.2016 за договором позики укладеним 04.04.2016 ПАТ «КИЇВХЛІБ» та TOB «БАСКО 94» (договір позики № 04/04/2015)»;

- « 2. Правочини щодо переказів ПАТ «КИЇВХЛІБ» (з рахунку № 395), які здійснені банком 04.04.2016 на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013 (рахунок № 395), на погашення відсотків за користування кредитом за 04.2016 (рахунок № 395), на погашення кредиту згідно з кредитним договором № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010 (рахунок № 395), на сплату відсотків за кредитним договором № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (рахунок № 395) в частині перерахування на суму 11 303 348 грн. містять передбачені чинним законодавством ознаки нікчемності правочинів.».

- « 4. Доручити Комерційному центру та операційному департаменту здійснити дії щодо:

4.1. поновлення у бухгалтерському обліку Банку за рахунками для обліку кредитів (кредитної заборгованості ПАТ «КИЇВХЛІБ» за кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010 (зі змінами та доповненнями).

4.2. відновлення нарахування (процентів за користування кредитом за договорами (на суму основної заборгованості за кредитом, погашеної поручителем та поновленої у обліку згідно п. 4.1. цього Протоколу) у розмірах та спосіб, передбаченими кредитними договорами № 23-47/1-09/4 від 14.06.2013, № 7-47/1-10/1 від 25.03.2010, № 7-47/1-10/3 від 24.11.2010, укладеними з ПАТ «КИЇВХЛІБ».».

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича відновити становище, яке існувало до прийняття рішення про нікчемність правочинів згідно з повідомленням про нікчемність правочинів Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича за № 20/2570 від 23.05.2016.

4. В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ» відмовити.

5. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» Костенка Ігоря Івановича на користь Публічного акціонерного товариства «КИЇВХЛІБ» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко