Справа № 612/671/16-а
Суддя: Масло С. П.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Масло С.П., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в смт. Близнюки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, треті особи Приватне підприємство «Агро-Альянс», Близнюківська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, треті особи Приватне підприємство «Агро-Альянс», Близнюківська районна державна адміністрація про визнання незаконними та скасування реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв). В обґрунтування позову вказав, що він є пайщиком колишнього СВК «Харківська овочева фабрика» власником сертифікату РН №898745 на право на земельну частку (пай) із земель розташованих на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Відповідно цього сертифікату укладено договір оренди з TOB ДСП «БВ» та зареєстровано згідно законодавства. З листа ТОВ ДСП «БВ» він дізнався про те, що ТОВ ДСП «БВ» перешкоджають здійснювати діяльність на орендованих паях, так як паї визнані не витребуваними, передані в оренду іншому підприємству і через це пайщики не зможуть отримувати орендну плату, крім того 22 січня 2015 року видане розпорядження Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області (надалі - БРДА) за № 36 «Про визначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)» (надалі -розпорядження № 36) згідно якого віднесли до зазначених в додатку до визначення нерозподілених земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв), колишніх членів СВК «Харківська овочева фабрика» із земель розташованих на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, серед яких є і він, з подальшим укладанням договорів оренди саме тих, що уклали договори оренди своїх паїв з TOB ДСП «HB». З прийняттям цього розпорядження БРДА надала собі право розпоряджатися колективними землями пайщиків і посилаючись на нього почала видавати ряд інших похідних розпоряджень, а саме 18 лютого 2015 року було видане розпорядження районної Близнюківської державної адміністрації Харківської області за № 76 «Про надання в оренду нерозподілених земельних часток (паїв)» (надалі - розпорядження № 76). Цим розпорядженням передано в оренду ПП «Агро-Альянс-2007» земельні частки паї, що перебували в колективній власності колишнього СВК «Харківська овочева фабрика», та видані колишнім членам СВК «Харківська овочева фабрика» сертифікати на право на земельні частки (паї), які незаконно віднесли до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) з № 218 по № 573 та частина яких накладалися близько 100 га на вже орендовані паї TOB ДСП «БВ». 08 травня 2015 року видані розпорядження № 231 «Про внесення змін до розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації від 18 лютого 2015 року № 76 (надалі - розпорядження № 231). Також було прийнято ряд інших аналогічних розпоряджень, якими передавалися в оренду всі землі на яких орендувало паї TOB ДСП «БВ». Такі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації на думку позивача є незаконними та порушують права і законні інтереси як TOB ДСП «БВ» - орендаря вказаних земельних часток (паїв), так і орендодавців - пайщиків. У лютому 2015 року між Близнюківською РДА (орендодавець) та ПП «Агро-Альянс-2007» в особі ОСОБА_3 (орендар) були укладені договори оренди невитребуваних земельних часток (паїв), які були зареєстровані. Однак, на думку позивача Алісівська сільська рада не мала права реєструвати жодних таких договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв), оскільки для реєстрації договорів оренди, орендодавець (власник сертифікату) подає особисто або надсилає поштою до відповідного виконавчого комітету органу місцевого самоврядування договір оренди у двох примірниках та сертифікат на право на земельну частку (пай). Виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради перевіривши у дводенний термін подані документи, реєструє або готує обґрунтований висновок про відмову в реєстрації. Одже у орендодавця мали бути сертифікати при подачі на реєстрацію договорів оренди, однак сертифікатів у орендодавця немає, оскільки вони знаходяться у пайщиків. У зв`язку з цим, позивач змушений звернутись з вказаним позовом до суду та просить визнати незаконною та скасувати реєстрацію Алісівською сільською радою Близнюківського району Харківської області 18.03.2015 року договорів оренди земельних часток (паїв) від 18 лютого 2015 року, укладених між Близнюківською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством «Агро-Альянс-2007», зареєстрованих у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв), як таке, що не відповідає вимогам Закону.

У судове засідання позивач та його представник не з`явився, представник позивача надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач, Алісівська сільська рада Близнюківського району Харківської області, та третя особа, Близнюківська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явились, проти позову заперечували з підстав наведених у письмових запереченнях, крім того просили справу розглянути за їх відсутності.

Представник Приватного підприємства «Агро-Альянс» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Згідно вимог ч.5 ст. 173 КАС України, суд вважає за можливим розглянути адміністративну справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України, суд розглядає дану справу без участі осіб, які беруть участь у справі в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу, як колишньому члену СВК "Харківська овочева фабрика", належить право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності СВК "Харківська овочева фабрика", розміром 0,87 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 3924,67 грн. згідно із сертифікатом на право на земельну частку на пай серії РН № 898745, виданим 29.01.2001 р. Близнюківською РДА.

Розпорядженням № 53 від 31.01.2008 р. Близнюківська РДА, розглянувши проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) за рахунок земель колективної власності колишнього СВК "Харківська овочева фабрика", погодила проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) за рахунок земель колективної власності колишнього СВК "Харківська овочева фабрика" загальною площею 1452,2061 га орних земель, розроблений Харківським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою (п. 1) та погодила порядок виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) групам громадян - власникам земельних часток (паїв) колишнім членам СВК "Харківська овочева фабрика" відповідно ст. 9 Закону України "Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" згідно з додатком № 1 (протокол зборів уповноважених членів СВК "Харківська овочева фабрика" від 29.10.06 р.).

22.01.2015 року Близнюківською РДА було прийнято розпорядження № 36 "Про визначення нерозподілених (невитребуваних) земельних частко (паів)", яким віднесено до зазначених в додатку до нерозподілених земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв), колишніх членів СВК "Харківська овочева фабрика" із земель, розташованих на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, з подальшим укладанням договорів оренди (пункт 1).

18.02.2015 року Близнюківською РДА прийнято розпорядження № 76 «Про надання в оренду нерозподілених земельних часток (паїв), яким передано в оренду ПП «Агро-Альянс-2007» земельні частки (паї), що перебували в колективній власності колишнього СВК «Харківська овочева фабрика», та видані громадянам-колишнім членам СВК «Харківська овочева фабрика», сертифікати на право на земельні частки (паї) яких відносяться до нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) з № 218 по № 573 (проект організації території земельних часток (паїв) СВК «Харківська овочева фабрика»), що розташовані на двох контурах на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

18.02.2015 року між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007» було укладено два договори оренди земельної частки (паю), зареєстровані у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) за № 1 та № 2, згідно яких Близнюківська РДА передала ПП «Агро-Альянс-2007» в оренду 59 та 296 невитребуваних земельних часток (паїв) на території Алісівської сільської ради площею 44,25 та 222 умовних кадастрових гектарів єдиним масивом (№ 218 по № 277, № 278 по № 573), не виділених в натурі.

Розпорядженням Близнюківської РДА від 08.05.2015 року № 231 внесено зміни до розпорядження Близнюківської РДА від 18.02.2015 року № 76, а саме викладено пунктом 1 та 2 розпорядження в наступній редакції: «1. Передати в оренду ПП «Агро-Альянс-2007» земельні частки (паї), що перебували в колективній власності колишнього СВК «Харківська овочева фабрика», сертифікати на право власності на земельні частки (паї) яких відносяться до нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) з № 218 по №544 включно та з № 547 по № 562 включно (проект організації території земельних часток (паїв) СВК «Харківська овочева фабрика») на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

08.05.2015 року Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області було прийнято розпорядження № 232, яким внесено зміни до розпорядження № 36 від 22.01.2015 року "Про визначення нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв)", яким віднесено до зазначених в додатку до нерозподілених земельних часток (паїв) власників земельних часток (паїв), колишніх членів СВК "Харківська овочева фабрика" із земель, розташованих на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Порядок виділення земельної частки (паю) в натурі урегульовано ст. 25 та Перехідними положеннями Земельного кодексу України, Перехідними положеннями Закону України "Про оренду землі", Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Указом Президента України від 08.08.95 № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)".

Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Статтею 1 Указу Президента України від 08.08.1995 р. N 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельний пай засвідчується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), який видається сільською, селищною або міською радою.

Згідно з ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За приписами ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)") право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Як встановлено статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Як встановлено статтею 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) (стаття 9 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)").

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що до моменту пред'явлення вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) члени СВК «Харківська овочева фабрика» є лише власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), який не є правовстановлюючим документом та не посвідчує їх права власності на земельну ділянку.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-477а14, врахування якої є обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Таким чином, власником земельної ділянки власник сертифікату на земельну частку (пай) стає після прийняття відповідною сільською, селищною, міською радою або районною державною адміністрацією рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Власники земельної частки (паю) мають право на виділення їх у натурі (на місцевості) та набуття прав власності на виділені в натурі (на місцевості) земельні ділянки відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України визначено завданням адміністративного судочинства захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями ст.. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, у контексті з положеннями частини 1 статті 6 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Суд заначає, що порушення вимог Закону під час прийняття оскаржуваного рішення не є достатньою підставою для визнання його незаконним, обов'язковою умовою оскарження рішень є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Наведений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 20.05.2014 року у справі № К/9991/68983/12 та К/9991/68691/12.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що зареєструвавши договори оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007» Алісівська сільська рада порушила його права та права ТОВ ДСП «БВ», як орендаря його земельної частки (пая), оскільки Близнюківська РДА самовільно віднесла належну йому земельну частку до складу нерозподілених, та передала в оренду іншому суб'єктам господарювання.

Проте, суд зазначає, що надавати юридичну оцінку доводам позивача щодо порушення прав ТОВ ДСП «БВ» як юридичної особи в рамках цієї адміністративної справи, суд не має права, оскільки за наявності спору розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, суд зазначає, що на момент розгляду цієї справи відсутні належні докази, які б підтверджували скасування або визнання недійсними договорів оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007».

При цьому суд зазначає, що реєстрація вищезазначених договорів оренди відбувалась не на підставі прийнятих Близнюківською РДА відповідних зобов'язальних розпоряджень, а в силу вимог цивільного та земельного законодавства, яке передбачає реєстрацію договорів оренди землі.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 року, якою скасовані розпорядження Близнюківської РДА № 36 від 22.01.2015 року, № 76 від 18.02.2015 року, не є преюдиційною по відношенню до справи, що розглядається.

Також, судом встановлено, що станом на день реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007», позивач не реалізував своє право вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та отримання державного акту на право власності саме на певну земельну ділянку.

Отже, реєстрація договорів оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007», не може вважатися такою, що порушує права позивача, оскільки прав на певну (конкретну) земельну ділянку, зареєстрованих у встановленому порядку, у позивача не виникло.

Вказана реєстрація договорів оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007» не впливає на право позивача в подальшому витребувати виділення свого паю в натурі (на місцевості), звернувшись із відповідною заявою до Близнюківської РДА, та не позбавляють позивача права на користування тим земельним паєм, сертифікат на який є у ОСОБА_1

З приводу доводів позивача про обізнаність відповідача та Близнюківської РДА щодо наявності договірних орендних відносин між пайщиками СВК «Харківська овочева фабрика» та ТОВ «ДСП «БВ», а також про своєчасну сплату вказаним підприємством орендної плати та земельного податку, суд зазначає, що такі твердження не є свідченням порушення права позивача, які б підлягали захисту в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, як встановлено частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до ст.72 КАС України, підставами для звільнення від доказування певних обставин є лише встановлення цих обставин судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили; визнання судом цих обставин загальновідомими; визнання цих обставин сторонами, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З огляду на наведене, суд, не спростовуючи наявності у відповідача як суб'єкта владних повноважень обов'язку доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності, вказує на те, що позивач не звільнений від доказування обставин, які покладено ним в основу позовних вимог. В даному випадку такими обставинами є порушення його прав реєстрацією Алісівської сільської ради договорів оренди земельних часток (паїв) від 18.02.2015 року укладених між Близнюківською РДА та ПП «Агро-Альянс-2007».

Проте, позивач під час розгляду справи не довів, які саме його особисті права, свободи чи інтереси у спірних правовідносинах порушені відповідачем, оскільки ним не було виявлено наміру користуватися земельними ділянками та отримувати в результаті цього відповідні блага.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю позивачем порушення своїх особистих прав, свобод чи інтересів у цих правовідносинах.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного суду України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, треті особи Приватне підприємство «Агро-Альянс», Близнюківська районна державна адміністрація про визнання незаконним та скасування реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.П. Масло

22 листопада 2016 року