Справа № 2а-14856/10/2670
Суддя: Пісоцька О.В.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 жовтня 2010 року Справа №2а-14856/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пісоцька О.В., перевіривши матеріали за позовною заявою

ОСОБА_1
до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
провизнання постанов незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, та про зобовязання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі Фонд соцстрахування, відповідач), в якому просить визнати незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, наступні постанови відповідача: від 14 березня 2002 року №15; від 04 березня 2003 року №3; від 24 лютого 2004 року №5; від 28 лютого 2005 року №3; 06 березня 2006 року №3; від 27 квітня 2007 року №24; від 28 лютого 2007 року №9; від 12 липня 2007 року №36; від 28 лютого 2008 року №2; від 26 лютого 2009 року №2; від 02 березня 2010 року №1.

Крім того, в позові ОСОБА_1 просить зобовязати Фонд соцстрахування «…наказати виконавчій дирекції…»останнього перерахувати позивачу страхові виплати з урахуванням коефіцієнту росту середньої заробітної плати в галузях національної економіки за даними Державного комітету статистики України у період з 01 березня 2002 року по 2010 рік та на майбутнє.

Одночасно, ОСОБА_1, посилаючись на те, що дізналася про порушення своїх прав від чоловіка, просила вважати початком перебігу строку позовної давності 21 серпня 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначила, що на підставі оскаржуваних постанов відповідач здійснює з 01 березня 2002 року по 2010 рік перерахунок її страхових виплат з урахуванням коефіцієнту росту реальної середньої заробітної плати, що, на думку позивача, є незаконним, оскільки суперечить статті 29 Закону України №1105-ХІV в редакції 1999 року.

Також позивач вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані постанови, діяв поза межами повноважень, наданих йому законодавством, оскільки в цих постановах останній встановлював на свій розсуд коефіцієнти та порядок перерахунку щомісячних страхових виплат, тоді як ці питання врегульовуються нормами Законом України №1105-ХІV.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Строк звернення до адміністративного суду з позовом передбачено у статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частина друга цієї статті встановлює шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує ряд постанов Фонду соцстрахування, прийнятих відповідачем та зареєстрованих у період з 01 березня 2002 року по 29 березня 2010 року, а також не погоджується з перерахунком її страхових виплат і просить зобовязати відповідача вчинити відповідні дії. Разом з тим, позивач звернулася до суду з даним позовом 19 жовтня 2010 року, тобто поза межами шестимісячного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Обґрунтовуючи порушення строків звернення до суду ОСОБА_1 зазначила, що громадянин ОСОБА_2 направив на спільну її з чоловіком адресу дві науково-правові експертизи та довіреність від 21 серпня 2010 року, оформлену на ОСОБА_3 на право представляти інтереси, а також інші документи. Таким чином, як зазначає позивач, вона вперше дізналася про порушення своїх прав та свобод стосовно відшкодування страхових виплат лише 21 серпня 2010 року.

Проте, вказані в обґрунтуваннях причини порушення позивачем строків звернення до суду з вимогами про оскарження вище вказаних нормативно-правових актів відповідача не можуть бути визнані поважними, оскільки є незрозумілим, яким чином зазначені ОСОБА_1 обставини стосуються її прав та свобод і впливають на дотримання строків звернення до суду.

Крім того, всі оскаржувані постанови Фонду соцстрахування опубліковані, набули чинності та застосовувалися під час здійснення перерахунків страхових виплат, зокрема остання із спірних постанов від 02 березня 2010 року №1 - набула чинності 12 квітня 2010 року - з дня опублікування. Так, ОСОБА_1 повинна була та мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів під час оприлюднення спірних постанов, і термін подання позову про оскарження постанови від 02 березня 2010 року №1, за відсутності поважних причин пропуску строку, закінчується 13 жовтня 2010 року.

Таким чином, позов в частині оскарження вище перелічених нормативно-правових актів підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, позов в решті частини позовних вимог підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

У статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено предметну підсудність адміністративних справ, зокрема, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також вказаною статтею Кодексу визначено підсудність справ окружним адміністративним судам.

У статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено правила підсудності кількох повязаних між собою позовних вимог.

Так, статтею 21 Кодексу передбачено, що, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Враховуючи зазначені положення процесуального законодавства, а також - залишення без розгляду позову в частині оскарження нормативно-правових актів відповідача, що є підсудним окружному адміністративному суду, та наявність лише вимоги позивача про зобовязання Фонду соцстрахування вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 страхових виплат, які підсудні місцевому загальному суду, останні підлягають поверненню позивачу.

Керуючись статтями 18, 21, 99, 100, 102, частини 7 та 8 статті 107, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

У Х В А Л И Л А:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в частині вимог про визнання постанов незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в частині вимог про зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.

Розяснити ОСОБА_1 про наявність права на повторне звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами в порядку, встановленому законом, після усунення обставин, які зумовили прийняття рішення про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, а також що окремо позовні вимоги про зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку страхових виплат підлягають розгляду в місцевому загальному суді як адміністративному суді.

Копію даної ухвали, позовну заяву та додані до неї матеріалами направити на адресу ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Пісоцька