Справа № 22-а/0690/2960/11
Суддя: Кочетов Л. Г.
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2960/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кочетова Л.Г.,

суддів Широкової Л.В., Талько О.Б.,

за участю секретаря Порохня М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного казначейства України на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 травня 2009 року

за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Державного казначейства України про стягнення заборгованості по недоплаченій сумі одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати неправомірними дії відповідачів щодо невиплати їй щорічної грошової допомоги до 5-го травня за 2005- 2007 роки у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнути з відповідачів 3093,00 грн.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії управління праці та соціального захисту населення Попільнянської райдержадміністрацїї (надалі УПСЗН) щодо виплати вказаних коштів в розмірі меншому, ніж передбачено вищевказаним Законом неправомірними, Держказначейство зобов»язано виділити та перерахувати відповідні кошти для виплати позивачу за 2007 рік УПСЗН, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов»язано виготовити відповідні документи. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Держказначейство просить постанову скасувати, вважає, що всі виплати проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, воно не є належним відповідачем у справі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами виникли в сфері публічно-правових щодо виконання відповідачами, як органами владних повноважень, функцій по реалізації державою соціального забезпечення населення, що регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до вимог учасникам війни щорічно до 5-го Травня виплачується разова грошова допомога у розмірі кратному мінімальній пенсії за віком.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 року №177 «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» допомога виплачується за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам і призначається органами праці та соціального захисту населення за місцем проживання осіб, що підпадають під дію цього Закону.

Законами України «Про державний бюджет України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік», «Про державний бюджет України на 2007 рік», було змінено розмір виплат, здійснення яких передбачено до 5-го травня Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі вказних норм такі виплати здійснювалися позивачу.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року відповідні положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким зазначені зміни внесені, були визнані неконституційними.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з часу постановления вказаного рішення, підлягають застосуванню саме положення Закону України «Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту»,за умови, що вказана допомога позивачу виплачувалася після 09.07.2007 року.

Разом з тим, позовні вимоги стосуються періоду 2005-2007 років, позов подано в 2009 році, а тому суд першої інстанції, безпідставно не застосував строк звернення до суду, так як цей строк позивачем було пропущено, про його поновлення позивач не просить, поважності причин пропуску такого строку з матеріалів справи не вбачається, відповідач в своїх запереченнях наполягав на його застосуванні, в зв»язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що постанова ухвалена із порушенням вказаної норми.

Оскільки постанова прийнята з порушенням норм процесуального закону, її належить скасувати і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія суддів:

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державного казначейства України задовольнити частково.

Скасувати постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 травня 2009 року і прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в позові до управління праці та соціального захисту населення Попільнянської районної державної адміністрації, Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Державного казначейства України про стягнення заборгованості по недоплаченій сумі одноразової грошової допомоги.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: