Справа № 815/5466/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5466/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого по справі судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Ключинської Т.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 (згідно паспорту),

представника позивача: ОСОБА_2 (за ордером),

представника відповідача Пасічніченко В.М. (за довіреністю),

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Одеській області), за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року, якою було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів); зобов'язати ГУ Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.09.2016 року за вхідним номером № Я-13259/0/5-16, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив наступне.

Позивач 01 вересня 2016 року звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів). До клопотання було долучено: копія паспорта громадянина України, копія ідентифікаційного номеру, графічні матеріали, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки та копія посвідчення інваліда війни 11 групи, ветерана військової служби та ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Як зазначає позивач, про факт подання клопотання свідчить довідка відділу документального, господарського та організаційного забезпечення ГУ Держгеокадасту в Одеській області з зазначенням вхідного номеру № Я-13259/0/5-16 від 02.09.2016 року.

Позивачем отримано відповідь ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року, згідно якої йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Підставою для відмови зазначено, що зазначений земельний масив запроектовано для відведення військовослужбовцям - учасникам АТО у власність для ведення особистого селянського господарства.

Позивач зазначає, що у відмові було вказано, що даний земельний масив на території Одеської області було визначено на виконання доручення Держземагенства України від 15.05.2014 року, щодо забезпечення земельними ділянками військовослужбовців - учасників антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України. Крім того, у вказаному листі - відмові було зазначено, що у наданих мною документах, долучених до клопотання відсутня інформація, щодо моєї безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Позивач вважає відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року протиправною, такою що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Так, на думку позивача, відповідач безпідставно у листі-відмові, вказує на те, що позивачем не надано документів, щодо його безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, оскільки вимагати додаткові документи, що непередбачені ст. 118 ЗК України забороняється.

Крім того, позивач вказує на те, що Земельним кодексом України (далі - ЗК України) визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

З листа від 28.09.2016 за вих. № Я-13259/0-5544/6-16 ГУ Держгеокадастру в Одеській області вбачається, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на те. що даний земельний масив на території Одеської області було визначено на виконання доручення Держземагенства України від 15.05.2014 року, щодо забезпечення земельними ділянками військовослужбовців - учасників антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України.

Проте, зазначена підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не передбачена ЗК України.

Під час судового розгляду справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, згідно яких позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки ГУ Держгеокадастру Одеській області обґрунтовано відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, так як зазначена земельна ділянка входить до масиву, запроектованого для відведення військовослужбовцям - учасникам АТО у власність для ведення садівництва. Позивачу рекомендовано обрати іншу земельну ділянку та звернутися з відповідною заявою до ГУ Держгеокадастру в Одеській області.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.09.2016 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

До заяви надано: копію паспорта та копію ідентифікаційного коду позивача, графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копії посвідчень інваліда війни 2 групи та ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки, клопотання ОСОБА_1 зареєстровано у відділі документального, господарського та організаційного забезпечення ГУ Держгеокадастру в Одеській області за вх. № Я-13259/0/5-16 від 02.09.2016 року.

За результатами розгляду зазначеного клопотання, 28.09.2016 року ГУ Держгеокадастру складено лист «Про надання відповіді» № Я-13259/0-5544/6-16, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. Згідно вказаної відповіді: «зазначений земельний масив запроектовано для відведення військовослужбовцям - учасникам АТО у власність для ведення особистого селянського господарства. Даний земельний масив на території Одеської області було визначено на виконання доручення Держземагенства України від 15.05.2014 року щодо забезпечення земельними ділянками військовослужбовців - учасників антитерористичної операції у східних та південно-східних областях України. У складі представлених матеріалів, доданих до заяви, відсутня інформація щодо безпосередньої участі ОСОБА_1 у проведенні антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.»

Відповідно до Конституції України, та ст.1 ЗК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про особисте селянське господарство", особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Члени особистого селянського господарства здійснюють діяльність на свій розсуд і ризик у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів. Діяльність, пов'язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею

Частиною 7 вказаної статті ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, нормами чинного законодавства встановлено підстави, порядок,та строки передачі земельної ділянки у власність громадян, а також органи, уповноважені розглядати означені питання. Зокрема, вказаними нормами передбачено, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких, визначені в статті 118 Земельного кодексу України, органи приймають одне з відповідних рішень.

З урахуванням вищенаведеного, судом також з'ясовано, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у відповідності до статті 122 Земельного кодексу України, може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Між тим, під час дослідження листа від 28.09.2016 року № Я-13259/0-5544/6-16 судом не встановлено наявність будь-яких посилань на невідповідність місць розташування об'єктів вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання відповідача - ГУ Держгеокадастру в Одеській області на наявність Доручення Держземагенства України від 15.05.2014 року №252/3-14-0.13, відповідно до якого на території Одеської області, у тому числі на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району сформовано земельні масиви, які можуть бути придатні для передачі військовослужбовцям Збройних Сил України, які захищають національні інтереси Держави, оскільки перелік законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а визначена відповідачем у листі від 28.09.2016 року № Я-13259/0-5544/6-16 підстава для відмови, законодавством не передбачена.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що з урахуванням системного аналізу статей 116, 118 Земельного кодексу України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки жодним чином не означає прийняття у подальшому позитивного рішення про надання її у власність, що фактично свідчить про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. Тому у суду відсутні підстави вважати пріоритетність того чи іншого заявника саме на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо правомірності, та обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправною відмову ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року, якою було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів) та зобов'язання ГУ Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 01.09.2016 року за вхідним номером № Я-13259/0/5-16 від 02.09.2016 року, щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 скасування відмови ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року, виходячи з наступного. Вказана відмова є листом, який направлений позивачу за результатом розгляду його клопотання. По суті зазначений лист не є рішенням, яке підлягає скасуванню, а є відповіддю, яка направлена за результатом розгляду клопотання позивача. На думку суд така відповідь не підлягає скасуванню, проте суд вбачає підстави для потворного розгляду відповідачем клопотання позивача, оскільки відповідь визнана судом протиправною.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7,8, 9, 11, 14, 70, 71, 86, 159-164, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вих. № Я-13259/0-5544/6-16 від 28.09.2016 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтерніського району Одеської області (за межами населених пунктів).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 01 вересня 2016 року за вхідним номером Я-13259/0/5-16 від 02.09.2016 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Шомполівської сільської ради Комінтерніського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо