Справа № 826/26107/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2016 року № 826/26107/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА"
до1) Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві 2) Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за результатами розгляду заяви від 31.08.2015 №330 (вх. 02.09.2015) щодо перерахування надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 62731,00 грн. не було вжито необхідних дій, оскільки станом на 26.11.2015 позивач не отримав від відповідача-1 жодної відповіді.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача-1 через канцелярію суду надав письмові заперечення проти позову, в яких відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що при формуванні висновку на перерахування надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість на поточний рахунок підприємства було встановлено відсутність переплати, оскільки 21.11.2015 в інтегрованій картці платника ТОВ "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" донараховано основного платежу за актом перевірки податкове повідомлення - рішення № від 11.11.2015. У зв'язку з чим, враховуючи, що станом на 03.02.2016 борг по податку на додану вартість не погашено, позивачу була підготовлена відповідь від 03.02.2016 №3249/10/26-59-07-02-28 щодо відсутності переплати. Також, відповідач повідомив, що 01.02.2016 інтегровані картки позивача були передані до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки товариство змінило місцезнаходження, в той же час повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість здійснюється виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Представник відповідача-2 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду судової справи був повідомлений належним чином, своєї позиції щодо позовних вимог суду не повідомив.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" подавало до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову звітність з податку на додану вартість із визначенням сум податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету (рядок 25.1 декларацій), зокрема:

1) податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 171 990 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 24.06.2015 №223 на суму 172 000,00 грн.;

2) податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 24 428 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 29.07.2015 №20 на суму 24 428,00 грн.;

3) податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в рядку 25.1 якої визначило суму в розмірі 91 456 грн.;

- сплачено до бюджету на підставі платіжного доручення від 27.08.2015 №315 на суму 91 456,00 грн.;

4) уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2015 року (звітний (податковий) період, за який виправляються помилки - травень 2015 року), в якому в рядку 18 уточнено показник із 171 990 грн. на 88 655 грн. (різниця -83335 грн.);

Позивач подав до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві заяву від 31.08.2015 №330 (вх. 02.09.2015), в якій, відповідно до статті 43 Податкового кодексу України, просив перерахувати надміру сплачений податок на додану вартість в сумі 62731,00 грн., сплачений платіжним дорученням від 24.06.2015 №223 з бюджетного рахунку №0011 (код бюджетної класифікації 14010100) на поточний рахунок підприємства за реквізитами 7482, банк отримувача: ПАТ «ПУМБ», МФО банку отримувача: 334851, код ЄДРПОУ отримувача платежу: 37670399, отримувач: ТОВ "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА".

08.10.2015 між позивачем та Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено звіряння розрахунків платника за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 за платежем податок на додану вартість та встановлено наявність у позивача переплати (позитивне сальдо розрахунків) в сумі 62731,33 грн. (акт №20111-20 від 08.10.2015).

Проте, враховуючи, що станом на 26.11.2015 позивач не отримав від Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві жодної відповіді за результатами розгляду заяви від 31.08.2015 №330 (вх. 02.09.2015), Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" звернулося з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань визначені в до статті 43 Податкового кодексу України (редакція від 01.09.2015 - чинна на момент отримання ДПІ заяви позивача) та в Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України 30.12.2013 N 882/1188, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 р. за N 146/24923 (далі - Порядок №882/1188), який діяв в період 25.02.2014 - 22.01.2016 (тобто в період отримання (02.09.2015) ДПІ заяви позивача).

Відповідно до статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п. 43.1).

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків (п. 43.2).

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3).

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п. 43.4).

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету (п. 43.5).

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6).

В пункті 6 Порядку №882/1188 зазначено, що обов'язковим реквізитом заяви є визначення платником податку напрямів перерахування коштів, що повертаються як помилково та/або надміру сплачені: 1) на поточний рахунок платника податку в банку; 2) на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Міндоходів, незалежно від виду бюджету; 3) готівкою за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку; 4) готівкою з рахунків банків у разі відсутності у платника податків рахунку в банку; 5) поштовим переказом через підприємства поштового зв'язку; 6) для подальших розрахунків у якості авансових платежів (передоплати) або грошової застави: на небюджетний рахунок з обліку коштів забезпечення сплати майбутніх митних та інших платежів - рахунок 3734, відкритий на балансі Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві; банківський балансовий рахунок 2603, відкритий для органу Міндоходів у відповідному уповноваженому банку (у разі коли кошти авансових платежів (передоплати), доплати тощо вносилися готівкою).

Відповідно до пункту 7 Порядку №882/1188, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1242.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за сім робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, для погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Місцевий фінансовий орган у строк не пізніше ніж протягом двох робочих днів здійснює погодження отриманих висновків шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, засвідченим печаткою, та повертає їх згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Міндоходів.

Орган Міндоходів не пізніше наступного робочого дня від дати отримання висновку, погодженого місцевим фінансовим органом, передає його згідно з Реєстром висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, відповідному органу Казначейства.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що податковий орган за умови відсутності у платника податків податкового боргу та у разі наявності переплати, на підставі заяви такого платника податків зобов'язаний прийняти висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2015 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві отримала заяву позивача від 31.08.2015 №330 про перерахування надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 62 731,00 грн.

Відтак, двадцятиденний строк з дня подання позивачем вищенаведеної заяви закінчувався 21.09.2015 (понеділок).

Суд встановив, що в заяві позивача від 31.08.2015 №330 (вх. 02.09.2015) зазначені всі дані, необхідність яких передбачена пунктом 43.3 статті 43 Податковим кодексом України та пунктом 6 Порядку №882/1188.

Крім того, актом №20111-20 від 08.10.2015 підтверджено, що у позивача за період з 01.01.2015 по 31.08.2015 за платежем податок на додану вартість був відсутній податковий борг та існувала переплата (позитивне сальдо розрахунків) в сумі 62731,33 грн.

Відповідач доказів того, що станом з 02.09.2015 по 21.09.2015 у позивача існував податковий борг суду не надав.

Проте, як підтверджується матеріалами справи, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві у встановлений податковим законодавством строк не підготувала висновок про повернення позивачу надміру сплаченого податку на додану вартість в сумі 62731,00 грн. з відповідного бюджету та не подала його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що при формуванні висновку на перерахування надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість на поточний рахунок підприємства було встановлено відсутність переплати, оскільки 21.11.2015 в інтегрованій картці платника ТОВ "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" донараховано основний платіж за актом перевірки податкове повідомлення - рішення № від 11.11.2015. У зв'язку з чим, враховуючи, що станом на 03.02.2016 борг по податку на додану вартість не погашено, позивачу була підготовлена відповідь від 03.02.2016 №3249/10/26-59-07-02-28 щодо відсутності переплати.

Проте, суд звертає увагу, що податкове повідомлення - рішення № про збільшення позивачу податкового зобов'язання було прийнято лише 11.11.2015, в той час, як висновок про повернення позивачу надміру сплаченого податку на додану вартість за заявою від 31.08.2015 №330 (вх. 02.09.2015) необхідно було підготувати відповідачем-1 та подати до відповідача-2 з 02.09.2015 до 21.09.2015, тобто відповідачем-1 не надано суду належних доказів щодо своєчасного (протягом встановленого законодавством строку) розгляду вищенаведеної заяви позивача.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві з невиконання обов'язку щодо підготовки у встановлений законодавством строк висновку про повернення позивачу надміру сплачених сум з податку на додану вартість в сумі 62731,00 грн. та подання зазначеного висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплаченої суми з податку на додану вартість в сумі 62731,00 грн. суд зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не є правильним способом захисту прав платника податків з огляду на наступне.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі за позовом нафтогазовидобувне управління (далі - НГВУ) «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» до ДПІ, третя особа - управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області (далі - управління Держказначейства), про визнання бездіяльності протиправною, стягнення надмірно сплаченої суми податкового зобов'язання в постанові від 24.11.2015 дійшла висновку, що «За таких обставин та з урахуванням наведеного рішення судів про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених сум податкових зобов'язань з ПДВ у розмірі 947 935 грн та податку на прибуток в розмірі 1 199 115 грн є помилковим з огляду на те, що така вимога позивача не є правильним способом захисту прав платника податків. У цьому випадку правильним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

Водночас колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оскільки при вирішенні спору суди неправильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі обставин, заяву ДПІ слід задовольнити частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2014 року, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2014 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від

7 липня 2015 року скасувати в частині стягнення надміру сплачених сум. У цій частині постановити нове рішення, яким зобов'язати ДПІ надати органу казначейства висновок про повернення надміру сплачених податкових зобов'язань.».

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, належним способом захисту позивача є вимога про зобов'язання відповідача, на виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов'язків, щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету.

Як вбачається із письмових заперечень відповідач-1 стверджує, що 01.02.2016 інтегровані картки позивач були передані до ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки товариство змінило місцезнаходження.

Порядок обліку платників податків і зборів затверджено наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року N 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року N 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 р. за N 503/25280 (далі - Порядок №1588).

Відповідно до розділу Х Порядку №1588 у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків (п. 10.1).

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації (п. 10.2).

Протягом двадцяти днів після отримання відомостей або заяви про зміну місцезнаходження платника податків контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків засобами інформаційної системи в електронному вигляді формує та надсилає до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків повідомлення за формою N 11-ОПП (із заповненими I та II розділами). Дані про надсилання повідомлення за формою N 11-ОПП заносяться до журналу реєстрації заяв, повідомлень, інших документів про припинення чи зняття з обліку платників податків за формою N 6-ОПП (додаток 13), а також до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб. (п. 10.7)

Протягом двох робочих днів після надходження повідомлення за формою N 11-ОПП контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків здійснює взяття його на облік (основне місце обліку), про що вносить відповідні зміни до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб. Відмітки про взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) проводяться в журналі за формою N 2-ОПП (за формою N 7-ОПП). Якщо до дати спливу одного місяця після отримання документів про зміну місцезнаходження (місця проживання) платника податків контролюючий орган за новим місцезнаходженням (місцем проживання) не здійснив взяття такого платника на облік (основне місце обліку), то взяття на облік за новим місцезнаходженням (місцем проживання) здійснюється автоматично у день спливу такого строку (п. 10.8).

У разі зміни місцезнаходження суб'єкта господарювання - платника податків сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється таким платником податків за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду: 1) у такому випадку контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням одночасно із зняттям з обліку юридичної особи - платника податків за основним місцем обліку здійснює взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку згідно із розділом VII цього Порядку без подання заяви платником податків та з урахуванням особливостей, визначених пунктами 10.14 - 10.21 цього розділу; 2) до закінчення року платник податків обліковується в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) з ознакою того, що він є платником податків до закінчення року, а в контролюючому органі за новим місцезнаходженням (основне місце обліку) - з ознакою того, що він є платником податків з наступного року (п. 10.13).

Після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та контролюючий орган вже повідомив платника податків про її проведення; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом (п. 10.14).

Контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою N 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у підпункті 10.13 цього пункту; протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках (п. 10.15).

Пакет документів включає: реєстраційну частину облікової справи платника податків (з описом) за весь період існування платника податків; звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), копіями актів або довідок за результатами камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок та іншими документами справи, строк зберігання яких не сплив; довідку про стан розрахунків платника податків з бюджетом; дані про контрольно-перевірочну роботу; документи щодо заходів із забезпечення погашення податкового боргу, якщо платник податків має податковий борг; інформацію щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов'язань та судових справ між контролюючими органами і платником податків за останні три роки (п. 10.16).

Відповідач на підтвердження власної позиції не надав суду жодного документу передбаченого розділом Х. Переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого (взяття на облік/зняття з обліку) Порядку №1588.

Крім того, суд звертає увагу, що платник податків продовжує перебувати на обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: повернення надміру сплачених платежів та закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов'язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

В даній справі не було заміни відповідача-1 іншим контролюючим органом (ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві).

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на зазначене та враховуючи позицію Верховного Суду України в постанові від 24.11.2015, суд дійшов висновку про те, що для повного захисту прав та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" надміру сплачених сум з податку на додану вартість.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києва з невиконання обов'язку щодо підготовки у встановлений законодавством строк висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" надміру сплачених сум з податку на додану вартість в сумі 62731,00 грн. та подання зазначеного висновку для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України.

3. Вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві підготувати та подати до органу Державної казначейської служби України висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРИЧНА ІННОВАЦІЙНА ГРУПА" надміру сплачених сум з податку на додану вартість.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов