Справа № 806/789/16
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"21" листопада 2016 р. Справа № 806/789/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3-представника позивача на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області третя особа: Харитонівська сільська рада Коростишівського району Житомирської області про визнання інформації нечинною, зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій неправомірними ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Житомирській області), Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області (далі - Відділ Держгеокадастру у Коростишівському районі) про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та недостовірною, зобов'язання вчинити певні дії, визнання дій неправомірними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати постанову суду першої інстанції із ухваленням нової про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 через свого уповноваженого представника, 27 березня 2015 року звернулась до відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області з метою отримання викопіювання (а.с.66-68).

На своє звернення позивач отримала викопіювання від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-15, на якому зазначене місце розташування зазначеної позивачем земельної ділянки та вказано про те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, має сільськогосподарське призначення та знаходиться у межах с.Мамрин Харитонівської сільської ради (а.с.65).

4 вересня 2015 року уповноважений представник позивача звернувся до Коростишівської районної ради Житомирської області із заявою про надання інформації та доступу до інформації.

Листом Коростишівської районної ради за №02-30/02-14/Х-67/360 від 14 вересня 2015 року громадянина ОСОБА_3 повідомлено про те, що за період з 2009 року до вересня 2015 року Коростишівською районною радою рішень щодо встановлення та зміни меж с.Мамрин Коростишівського району не приймалось (а.с.9).

7 жовтня 2015 року та повторно 23 грудня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 звертався до відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області із запитами на інформацію, у яких просив повідомити: на підставі чого внесено відомості до Державного земельного кадастру щодо меж населеного пункту с.Мамрин, Харитонівської сільської ради (стаття 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр") та на підставі чого у Державному земельному кадастрі земельну ділянку, вказану у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-1, віднесено до меж населеного пункту с. Мамрин Харитонівської сільської ради.

На що Відділом Держгеокадастру у Коростишівському районі надано відповідь, що відомості щодо меж населених пунктів не внесені до Державного земельного кадастру, земельна ділянка, вказана у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-6120.2-1699/2-15, віднесена до меж населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради на підставі проекту землеустрою щодо встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради.

16 лютого 2016 року представник позивача звернувся до Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі із запитом на інформацію, в якому просив відповідно до статті 34 Конституції України, частини 5 статті 6, підпункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації» надати інформацію щодо проекту встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради, вказаного у інформації від 15 січня 2016 року №Х-76/0-12/6-16: - назва юридичної особи, яка має ліцензію на проведення землевпорядних робіт за сукупністю видів робіт по кодах 57.01.03, 57.01.04, 57.01.07, 57.01.08, 57.01.09, 57.01.10,57.01.13, 57.01.16, яка розробляла Проект землеустрою щодо встановлення або зміни меж населеного пункту с.Мамрин; Ким надавався, дата та номер висновку щодо встановлення меж населеного пункту с.Мамрин?; Дата та номер висновків органів земельних ресурсів, природоохоронних органів, санітарно-епідеміологічних органів, органів містобудування і архітектури, органів охорони культурної спадщини щодо Проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж населеного пункту с.Мамрин; Вказати час, дату та місце, можливого ознайомлення з вказаними документами.

Під час ознайомлення з проектом встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради, представником позивача виявлено, що у картографічний матеріал зроблено вклеювання у районі с.Мамрин. Позивач вважає, що таким чином межі населеного пункту були розширені з порушенням. Оригінал картографічного матеріалу, копію якого керівником Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі отримано у виготовлювача, та також надано для ознайомлення представнику позивачу, домальованої та вклеєної частини земельної ділянки не містить.

Сектор містобудування, архітектури та будівництва Коростишівської районної державної адміністрації у листі від 4 вересня 2015 року за №01-12/188 надав позивачу інформацію про те, що Генеральний план населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради не розроблявся (а.с.92).

Крім того, у відповіді ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 29 квітня 2016 року за №Х-3231/0-1465/6-16 зазначено про те, що згідно довідки від 27 квітня 2016 року №99-612-99.3-823/16 (а.с.132), наданої Відділом Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області, земельна ділянка, на яку претендує позивач, має сільськогосподарське призначення, відноситься до комунальної форми власності та знаходиться у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради Коростишівського району, тому не взмозі задовільнити заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земедбної ділянки (а.с.14).

Не погоджуючись з наданою інформацією та відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, представник позивача звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносно позовних вимог, про визнання нечинною інформації про те що земельна ділянка, відображена у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-15 та довідці від 27 квітня 2016 року за №99-612-99.3-823/16 знаходиться у межах с.Мамрин, визнання нечинною інформації Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі, відображену у листі від 15 січня 2016 року за №Х-76/0-12/6-16 та довідці від 27 квітня 2016 року за №99-612-99.3-823/16 про те, що земельна ділянка, вказана у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-15 віднесена до меж населеного пункту с.Мамрин, Харитонівської сільської ради на підставі проекту землеустрою щодо встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради та про зобов'язання Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі надати достовірну інформацію щодо місцезнаходження земельної ділянки, вказаної у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-15, колегія суддів зазначає наступне.

Із викопіювання наданого Відділом Держгеокадастру у Коростишівському районі вбачається, що у ньому позначено межі населеного пункту та місце розташування земельної ділянки, з яких чітко зрозуміло, що запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області.

Встановлено, що згідно листа Коростишівської районної ради від 14 вересня 2015 року за №02-30/02-14/Х-67/360 за період з 2009 року до вересня 2015 року Коростишівською районною радою рішень щодо встановлення та змін меж с.Мамрин Коростишівського району не приймалось (а.с.9).

Відповідно до картографічних матеріалів та «Проекту встановлення меж сільських населених пунктів Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області», затвердженого рішенням Коростишівської районної ради народних депутатів (30 сесія 12 скликання) від 31 травня 1993 року вищезгадана земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради (а.с.95-110). Внесення змін до меж населених пунктів Харитонівської сільської ради зокрема с.Мамрин за період з 2009 року по вересень 2015 року не відбувалося (а.с.59-61).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно картографічного матеріалу (а.с.69) запитувана позивачем земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради. Як поясненив представник Відділу Держгеокадастру у Коростишівському районі відповідна «вклейка» була зроблена для зручності користування картою, Окрім того, інша земельна ділянка планувалась вноситись у межі згідно рішення Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області 15 сесії 23 скликання від 25 вересня 2001 року «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення с.Мамрин». Згідно з пунктом 2 вищевказаного рішення були внесені зміни у планово-картографічні та земельно-масивні матеріали (а.с.62).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 25 червня 2001 року «Про попереднє погодження місця розташування земельної ділянки під розширення с.Мамрин (а.с.63) та схема розміщення земельної ділянки яка планується для розширення меж с.Мамрин (а.с.64).

Судом першої інстанії встановлено, що дійсно земельна ділянка, на яку претендує позивач, розташована у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради, крім того вказані землі за рішенням сільської ради надані громадянам у приватну власність. На частину яких у громадян наявні державні акти, а на інші виготовляється документація із землеустрою.

Разом з тим, вільні земельні ділянки комунальної власності у межах населеного пункту с.Мамрин площею 2,0 га сільськогосподарського призначення відсутні.

Отже Харитонівська сільська рада заперечує щодо погодження надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2,0 га.

Враховуючи зазначені вище обставини та матеріали справ, а саме картографічні матеріали (а.с. 69, 110), у тому числі з публічної кадастрової карти (а.с. 147-149), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформація про те, що запитувана позивачем земельна ділянка, відображена у викопіюванні від 14 квітня 2015 року №34-612-0.2-1699/2-15 (а.с. 65) та у довідці від 27 квітня 2016 року за №99-612-99.3-823/16 (а.с. 132) знаходиться у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради, відповідає дійсності.

Щодо позовних вимог, відносено відмови у наданні дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки з підстав вказаних у листі від 29 квітня 2016 року за №Х-3231/0-1465/6-16 та зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та розглянути звернення позивача від 24 березня 2016 року з доданими документами по суті, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України, де передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з статтею 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для відмови ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у наданні позивачу дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки розміром 2,0 га, стала відсутність у ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повноважень розпоряджатись землею, яка перебуває у приватній чи комунальній власності, оскільки запитувана позивачем земельна ділянка перебуває у межах населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області та належить до земель сільськогосподарського призначення і має комунальну форму власності. До повноважень ГУ Держгеокадастру у Житомирській області належить розпоряджатись землями державної форми власності за межами населених пунктів.

Разом з цим, обгрунтування відмови відповідача підтверджено, зокрема викопіюваннями з індексно-кадастрової карти (плану), що земельна ділянка на яку претендує позивач увійшла до меж населеного пункту с.Мамрин Харитонівської сільської ради Коростишівського району Житомирської області (а.с. 65, 69, 110, 147-149).

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова ГУ Держгеокадастру у Житомирській області позивачу у наданні дозволу на виготовлення документації з землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого сільського господарства на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, ґрунтується на вимогах закону, а отже є правомірною.

Щодо тверджень представника позивача відносно дій ГУ Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді заяви ОСОБА_4 від 24 березня 2016 року, поза межами повноважень то суд першої інстанції вірно зазначив про безпідставність як таких з урахуванням наступного.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України та Положенням про головне управління Держгеокадстру у Житомирській області, затвердженим наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 3 березня 2015 року №23 (із змінами та доповненнями) (далі - Положення №23).

Пунктом 6.2. Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України №12 від 3 лютого 2015 року передбачено, що Головне управління має право одержувати від органів місцевого самоврядування інформацію і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Однак, жоден із вказаних нормативних актів не містить обов'язку ГУ Держгеокадастру у Житомирській області перевіряти достовірність відомостей органу місцевого самоврядування (Коростишівської міської ради, Харитонівської сільської ради) чи витребовувати будь-які докази на підтвердження його позиції.

Статтею 20 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм повноважень.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді заяви позивача від 24 березня 2016 року, діяло у межах повноважень та чинного Законодавства України.

З урахуванням зазначених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3-представника позивача залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" жовтня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "22" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

- ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Відділ Держгеокадастру у Коростишівському районі Житомирської області вул. Шевченка, 1,Коростишів,Житомирська область,12500

-Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

4-третій особі: Харитонівська сільська рада Коростишівського району Житомирської області - вул.Перемоги,23,с.Харитонівка,Коростишівський район, Житомирська область,12571,