Справа № 807/1489/16
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2016 рокум. Ужгород№ 807/1489/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Симканич Ю.В.

за участю сторін:

сторони не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за адміністративним позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Закарпатської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС Закарпатської області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 39362,93 грн.

Позов мотивовано тим, що за ФОП ОСОБА_1 рахується несплачений податковий борг у розмірі 39362,93 грн., відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути податковий борг в судовому порядку.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте пунктом два позовних вимог просив розгляд даної справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.27).

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється.

З'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 Податкового Кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків. передбачених законом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи, присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та внесено до Державного реєстру фізичних осіб - платників податку (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість до бюджету у розмірі 39362,93 грн. по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 38868,45 в т.ч. пені в сумі 239,29 грн. та по платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб» у розмірі 494,48 грн.

Судом встановлено, що згідно поданих податкових декларацій платника єдиного податку та декларації про майновий стан і доходи - фізичної особи-підприємця відповідач самостійно визначив зобов'язання по даним платежам а саме:

- від 22.07.2014 № платника єдиного податку із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 8080,50 грн. Самостійно задекларована сума єдиного податку сплачена відповідачем частково у розмірі 5841,04 грн. Проте, залишок несплаченої суми становить 2239,46 грн. (а.с.11-12);

- від 05.11.2014 № платника єдиного податку із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 34072,20 грн. (а.с.13-14).

- від 27.11.2014 № платника єдиного податку із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 2317,50 грн. (а.с.16-17)

- від 04.02.2016 № про майновий стан і доходи із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 600,00 грн. Самостійно задекларована сума єдиного податку сплачена Відповідачем частково у розмірі 105,52 грн. Проте, залишок несплаченої суми становить 494,48 грн. (а.с.18-19).

Однак відповідачем не сплачено в повному обсязі самостійно задекларовані зобов'язання по даним деклараціям.

Відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями відповідачу була нарахована пеня по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 239,29 грн. яка є непогашеною.

Підпунктом 56.11. ст. 56 ПКУ зазначено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Так, Ужгородською ОДПІ прийнято податкову вимогу форми «Ф»№23-25 від 20.01.2015 року (а.с.20) .

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вищевказана вимога була надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 20).

Контролюючий орган згідно пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України має право звертатися до суду щодо стягнення до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 102.4 ст. 102 Податкового Кодексу України (далі-Кодекс) у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Заборгованість відповідача також підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с.7), та обліковими картками (а.с.а.с.9-10,15).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем станом на день розгляду даної адміністративної справи не надано суду доказів про сплату вказаної заборгованості в добровільному порядку та не спростовано доводів позивача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

02 листопада 2016 року, від відповідача до суду надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення в разі задоволення такого. Свою заяву відповідач мотивував тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває під загрозою банкрутства, що в свою чергу призведе до припинення його підприємницької діяльності та зменшення надходжень до бюджету. Крім того вказує, що причиною виникнення податкового боргу стало погіршення економічної ситуації в Україні, зниження платоспроможності населення, крім того вказує, що на даний час існує значна заборгованість контрагентів перед відповідачем за надані послуги/товари в минулих періодах, яка постійно накопичується і тим самим створює заборгованість по податкам. У зв'язку з чим відповідач просить суд задовольнити заяву про розстрочення судового рішення.

Вирішуючи даний спір судом також враховано позицію відповідача щодо визнання адміністративного позову (а.с.28).

Пунктом 2 розділу 1 Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1235 встановлено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, а саме загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі.

У відповідності до ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно зі статтею 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Суд погоджується з наведеними фактами важкого фінансового становища відповідача, та погоджується з запропонованими відповідачем термінами розстрочення податкового боргу.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163, 254,263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Закарпатської області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 39362,93 грн. (тридцять дев'ять тисяч триста шістдесят дві гривні дев'яносто три копійки) по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 38868,45 в т.ч. пені в сумі 239,29 грн. та по платежу 85 11010500 «Податок на доходи фізичних осіб» у розмірі 494,48 грн.

Розстрочити виконання постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, що ухвалена в адміністративній справі № 807/1489/16 за позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС Закарпатської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 39362,93 грн. на 12 (дванадцять) місяців з щомісячним погашенням суми до 25 (двадцять п'ятого) числа місяця, встановивши наступний графік сплати: з грудня 2016 року по жовтень 2017 року (включно) щомісячно по 3280,00 грн. та у листопаді 2017 року 3282,93 грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 КАС України десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяМ.М. Луцович