Справа № 295/10749/16-а
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого - судді Стрілецької О.В.

За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Вовка Дмитра Валерійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2016 року серії ПС2 № 774566, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, інспектором поліції під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення були суттєво порушені його права, зокрема, він не був ознайомлений з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не був повідомлений про час та місце розгляду справи, постанова складалась без його присутності. Позивач зазначає, що інспектором неправомірно складено постанову за те, що він не пред'явив поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" поліс надається працівникам поліції у разі складання протоколу про адміністративне правопорушення, а у зв'язку з тим, що протокол інспектором не складався, правові підстави для надання інспектору поліса були відсутні, вимога інспектора є незаконною.

В судовому засіданні позивач доводи, викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити.

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції у м. Житомирі Вовк Д.В. в судовому засіданні 12.10.2016 року позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що позивач порушив вимоги п.п. 2.9 "В" Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу в автомобілі не підсвічувався номерний знак та не горів лівий габарит, в у з'вязку з чим був зупинений працівниками поліції. В подальшому на вимогу патрульного ОСОБА_1 не пред'явив поліс обов'язкового страхування. А тому за вказані адміністративні правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідач вказав, що після зупинки транспортного засобу він представився водієві, роз'яснив причину зупинки, зазначив, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а тому буде притягнутий до адміністративної відповідальності, потім пояснив йому права, передбачені ст. 268 КупАП, хоча не назвав номер статті. Вважає, що він при винесенні постанови про притягнення позивача до відповіальності діяв відповідно до норм КУпАП, підстави для скасування постанови відсутні. Просив оглянути в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери поліцейських, яким зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Письмові заперечення відповідача приєднані до матеріалів справи (а.с. 26-28).

В судове засідання 14.11.2016 року відповідач не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутності. Крім того, подав письмове клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції України.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні, до участі в справі залучено третю особу - Департамент патрульної поліції України. Представник третьої особи Яремчук Л.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений нормами КУпАП та іншими законами, постанова у справі про адміністративні правопорушення є законною, підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, думку представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відеозапис, наданий позивачем, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Вовка Дмитра Валерійовича серії ПС2 №774566 від 21.06.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 36 КУпАП. В постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 21.06.2016 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем KIA SPORTAGE по вул. Шелушкова. 42 в м. Житомирі, рухався з неосвітленим номерним знаком у темну пору добу та при перевірці документів не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.9 «В» та п.п. 2.1. «Г» ПДР (а.с. 2).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу вимог ч. 3 ст. 255, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 258 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху не передбачено.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано та з якого вбачається, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та лівим габаритом, в подальшому на вимогу працівника поліції не надав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В процесі перевірки на справжність підсвітлювальної системи номерного знака транспортного засобу дійсно підтверджується, що він не працює, позивач факт вчиненого адміністративного правопорушення не заперечував, поки на місце складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не з'явились сторонні невідомі особи, які представились представниками громадського контролю.

На відео зафіксовано, що позивачу було відомо, що інспектор в патрульному транспортному засобі складав постанову у справі про адміністративне правопорушення, тобто постанова була винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, патрульний оголошував позивачу постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, але не мав можливості завершити з огляду на зухвалу поведінку представника громадського контролю. А відтак доводи позивача, що постанова складалась у його відсутності спростовано матеріалами справи, тому не заслуговують на увагу. Копію постанови позивач отримати відмовився.

Не підтверджуються матеріалами справи доводи позивача про те, що патрульний інспектор Вовк Д.В. відкладав розгляд справи до 09-00 год. 21.06.2016 року, оскільки згідно відеозапису о 03-00 год. 21.06.2016 року розгляд справи був заверешений, інспектором винесена постанова, яка оголошувалась позивачу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який разом з інспектором Вовком Д.В. здійснював патрулювання, пояснив, що автомобіль позивача рухався з неосвітленим номерним знаком та лівим габаритом, під час складання постанови технічна несправність лівого габарита була усунена, номерний знак залишався неосвітленим, в подальшому на вимогу інспектора позивач не пред'явив поліс страхування, що в сукупності стало підставою для прийняття рішення напарником Вовком Д.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В подальшому інспектор вказав, що зараз відбудеться розгляд справи, роз'яснив позивачу права, хоча не називав номера статей, та пішов до автомобіля для складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, яку після виготовлення оголошував позивачу, роз'яснював порядок та строки її оскарження. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що до появи представників громадськості позивач не заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення. Щодо відсутності полісу ОСОБА_1 пояснював, що в нього при собі він відсутній. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився.

Покази свідка ОСОБА_4 не викликають сумніву, є послідовними та логічними, а тому суд приймає їх як належний доказ по справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що не був присутній в той момент, коли патрульний зупинив транспортний засіб позивача, раніше ОСОБА_1 він не знав, представником позивача не являється, по вул. Шелушкова в м.Житомирі проїздив випадково, є представником громадського контролю, а тому вирішив поцікавитись, що відбувається. Суд не може взяти до уваги покази свідка ОСОБА_5 як належний та допустимий доказ у справі, оскільки він не був присутнім під час вчинення адміністративного правопорушення, під'їхав до місця вчинення адміністративного правопорушення в той час, коли інспектором виготовлялась постанова у справі про адміністративне правопорушення, доказів на підтвердження його повноважень як представника ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано.

Наданий позивачем відеозапис не може бути належним доказом по справі, оскільки з його змісту не вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався після винесення інспектором постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що патрульний поліцейський не мав повноважень вимагати пред'явити поліс страхування, оскільки інспектор не складав протокол про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Оскільки позивач порушив п. 2.9 «В» Правил дорожнього руху України, де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби, у зв'язку з чим був зупинений працівниками поліції

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 32 Закону № 580-VІІІ поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках, зокрема, - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; - якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; - якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 21.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Пункт 21.2 цього ж Закону закріплює, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, зазначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Аналогічне положення закріплено в пп «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Як зазначалось вище по тексту постанови згідно ч.ч.ч. 1, 2, 5 ст. 258 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху не передбачено.

Крім того, згідно п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Дана Інструкція є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху виноситься без складання протоколу.

Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі поліс (сертифікат). У відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, інспектор виносив постанову у справі про адміністративне правопорушення, при цьому протокол про адміністративне правопорушення у разі оформлення матеріалів правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху не складається. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі статті 32 Закону № 580-VІІІ права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право.

Крім того, в процесі розгляду справи позивачем на спростування висновків працівника поліції про відсутність в нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надано докази про наявність в нього відповідного полісу (договору).

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КупАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового розяснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КупАП. За таких обставин посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 268 КупАП є необгрунтованим.

В той же час суд вважає, що навіть не роз'яснення правопорушнику працівником поліції прав не може бути безумовною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та уникнення ним адміністартивної відповідальності за умови доведення факту вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту частини 6 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно приписів частини 2 статті 33 КУпАП (в редакції Закону України № 596-УІІІ від 14.07.2015) при вирішення питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на те, що позивач вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за скоєння яких передбачена нормами КУпАП, суд приходить до висновку про наявність у відповідача правових підстав для складання постанови від 21.06.2016 серії ПС2 № 774566 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі доказів, які безпосередньо, повно та об'єктивно досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, доводи, викладені позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог, не відповідають фактичним обставинам справи.

Вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка оспорюється позивачем, винесена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, серед іншого, в ній зазначено, опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Підстав для умисного спотворювання обставин події у відповідача, котрий не мав жодних відносин із позивачем, а виконував обов'язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не було. Доказів щодо фіктивності або недійсності постанови про адміністративне правопорушення, неправомірності дій інспектора позивачем суду не надано, а в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винесена інспектором поліції постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною, підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-162, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 2-рп/2015, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1- відмовити.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, винесену інспектором роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Вовка Дмитра Валерійовича від 21.06.2016 року, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Стрілецька