Справа № П/811/1201/16
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Справа № П/811/1201/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

відповідача: Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №462-1301 від 13.04.2016 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 8749,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що власники (орендарі) житлових та нежитлових приміщень в багатоповерхових будинках не входять в коло осіб, які можуть бути власниками або користувачами земельних ділянок, тому вони не зобов'язані сплачувати податок, а можуть лише повертати витрати на його сплату. Крім того, позивач зазначає, що державний акт на землю видається балансодержателю багатоквартирного будинку, тому у власників (орендарів) квартир при відсутності документів на землю відсутній об'єкт сплати за землю.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до норм чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 14.11.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 18.11.2016 р., про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 31.12.2003 року, ОСОБА_1 придбано у приватну власність прибудоване до гуртожитку нежитлове приміщення площею 191,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Глінки 6 (а.с.19-24).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему у м. Кіровограді Державного комітету України із земельних ресурсів від 08.11.2012 року №1077 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 191,3 кв.м. становить 162958,72 грн. (а.с.26).

Позивач в позовній заяві зазначає, що вона як власник нежитлового приміщення в багатоповерховому будинку не входить в коло осіб, які можуть бути власниками або користувачами земельних ділянок, тому вона не зобов'язана сплачувати податок на землю. Крім того, позивач зазначає, що у неї відсутній документ про державну реєстрацію права на земельну ділянку на якій знаходиться нерухоме майно, а тому вважає, що й відсутній об'єкт оподаткування.

Дані правовідносини регулюються Земельним та Податковим кодексами України.

Відповідно до п.п.9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності;

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином, обов'язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 Земельного кодексу України і статтею 377 Цивільного кодексу України.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що законодавством чітко встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статей 182, 334 Цивільного кодексу України та положень Закону №1952-IV право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно витягу про реєстрацію власності на нерухоме майно ОКП „Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної газації" від 20.01.2004 року судом встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення, за земельну ділянку під яким податковий орган оскаржуваним ППР нарахував земельний податок (а.с.25).

За таких обставин суд вважає, що незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою під належними йому на праві власності нежитловими приміщеннями, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, обов'язок зі сплати земельного податку виник у позивача з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм матеріального права, викладеною у постановах від 7 липня 2015 року (справа №21-775а15) та від 02 грудня 2015 року (№21-3517а15).

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт протиправності винесення податкового повідомлення-рішення №462-1301 від 13.04.2016 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 8749,99 грн. не знайшов підтвердження в ході судового розгляду, а тому останнє скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В. Дегтярьова