Справа № 362/871/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/871/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко С.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Василькові та Васильківському районі Київської області, третя особа - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації Київської області про зобов'язання нарахування та виплати пенсії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Василькові та Васильківському районі Київської області, третя особа - Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації Київської області про зобов'язання нарахування та виплати пенсії задоволено, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Василькові та Васильківському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії, пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з моменту її припинення з 01 лютого 2013 року до 24 червня 2014 року, включно (до початку нарахування пенсії за віком).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що позивачем пропущено встановлений процесуальним законодавством строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, а також наявне судове рішення, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 01 січня 1993 року.

Комісією Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна з зони відчуження у 1986 році, прийнято рішення №164 від 29 листопада 2012 року про визнання безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Листом Управління Пенсійного фонду України в м.Василькові та Васильківському районі Київської області від 28 квітня 2014 року №2088/06 позивача повідомлено, що згідно розпорядження Управління від 23 січня 2013 року виплата пенсії ОСОБА_2, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, припинена на підставі рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна з зони відчуження у 1986 році, №164 від 29 листопада 2012 року.

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у м.Василькові та Васильківському районі Київської області №3388 від 24 вересня 2014 року позивачу призначено пенсію за віком з 22 вересня 2014 року та розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у м.Василькові та Васильківському районі Київської області №171414 від 03 жовтня 2014 року здійснено призначення пенсії позивачу з 25 червня 2014 року.

13 березня 2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області прийнято постанову у справі №362/579/15-а за позовом ОСОБА_2 до Васильківської об'єднаної ДФІ, комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, Управління праці та соціального захисту населення Васильківської райдержадміністрації, Управління Пенсійного фонду України у м.Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2015 року та набрала законної сили, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та скасовано рішення №164 від 29 листопада 2012 року комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, про визнання безпідставною видачу заявникові посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Згідно витягу з протоколу №181 засідання комісії Київської облдержадміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, від 22 жовтня 2015 року на виконання постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року скасовано рішення комісії від 29 листопада 2012 року (протокол №164) в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 ОСОБА_2

Пенсія, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, позивачу не нарахована та не виплачена, незважаючи на скасування рішення комісії №164 від 29 листопада 2012 року в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 позивачу, що стало підставою для припинення відповідного нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що оскільки рішення комісії №164 від 29 листопада 2012 року в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 судовим рішенням скасовано, не відновлення нарахування та виплати позивачеві відповідної пенсії за період припинення її виплати з 01 лютого 2013 року до 24 червня 2014 року є протиправним, а тому права та інтереси заявника можуть бути поновлені шляхом зобов'язання відповідача здійснити відповідні нарахування та виплати за певний період часу.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», який гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за: пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою; матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім'ї у зв'язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Припинення та поновлення виплати пенсії врегульовано ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

В силу ч.3 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо строк повторного огляду медико-соціальної експертизи інвалідом пропущено з поважних причин або в разі визнання його знову інвалідом виплата пенсії по інвалідності відновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня повторного огляду, але не більш як за три роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає її за цей період інвалідом. При цьому якщо під час повторного огляду інваліда переведено на іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.

Згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для зобов'язання відповідача здійснити відповідні нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 за період з моменту припинення її виплати з 01 лютого 2013 року до 24 червня 2014 року (включно), оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, скасовано рішення комісії №164 від 29 листопада 2012 року в частині визнання безпідставною видачу ОСОБА_2 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, що стало підставою для припинення виплати позивачу пенсії, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивачем пропущено встановлений процесуальним законодавством строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів, а також наявне судове рішення, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі №362/579/15-а.

Наявність таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду з того самого спору і між тими самими сторонами є умовою для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

З аналізу наведеної норми вбачається наявність обов'язкових умов для закриття провадження у справі, однією із яких є тотожність спору.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року закрито провадження у даній справі на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

Однак, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справи різняться за їх предметом і підставами, що виключає можливість застосування п.4 ч.1 ст.157 КАС України.

Враховуючи, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі №362/579/15-а, що набрала законної сили 31 серпня 2015 року, вирішено спір між тими самими сторонами, проте вона не є постановою суду з того самого спору, питання про що вже вирішувалось в межах даної справи, а отже відповідні посилання апелянта є безпідставними.

Частиною 1 ст.99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України визначено для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, суд вправі залишити адміністративний позов без розгляду виключно у випадку, коли на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, враховуючи щомісячний характер пенсії, саме з днем її виплати після призначення або з днем, коли така виплата повинна бути здійснена, пов'язується дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а тому ОСОБА_2 повинен був дізнатися про невиплату йому пенсії не пізніше лютого 2013, тобто одразу після припинення відповідних виплат.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що об'єктивна можливість звернутися до суду з даним позовом виникла у позивача після набрання законної сили постановою суду, якою скасовано рішення органу, на підставі якого пенсійні виплати, призначені ОСОБА_2, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, були припинені, а саме після 31 серпня 2015 року. Враховуючи, що позивач звернувся до суду із даним позовом 19 лютого 2016 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля ВПЗ на конверті), судова колегія вважає, що за захистом свої прав, свобод та інтересів позивач звернувся до суду у межах строку, встановленого ст.99 КАС України.

Окрім того, наведені апелянтом обґрунтування вже були предметом дослідження у даній справі. Приймаючи ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року, суд апеляційної інстанції встановив, що шестимісячний строк, визначений ст.99 КАС України, позивачем не пропущено.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ні до повноважень місцевих судів як адміністративних, ні до повноважень адміністративних апеляційних судів не входить надання оцінки рішенням адміністративного суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2016 року апелянту відстрочено сплату судового збору по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції у розмірі 606,32 грн. підлягає стягненню з апелянта.

При цьому, клопотання апелянта про застосування нульової ставки судового збору не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до пп.2) п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, що при поданні адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, законодавцем визначена ставка судового збору, що підлягала сплаті позивачем, натомість, у відповідності до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки є громадянином, віднесеним до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому, внаслідок звільнення позивача від сплати судового збору ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, не дорівнює 0%, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість поданого клопотання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Васильківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030101) судовий збір у розмірі 606,32 грн. (шістсот шість грн. 32 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 листопада 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Мельничук В.П.