Справа № 816/627/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/627/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

представника позивача - Шулік О.Й.,

представника відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства " Тихоход " до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2016 року Приватне підприємство " Тихоход " (надалі - позивач, ПП "Тихоход") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.04.2016:

- № /255, яким ПП "Тихоход" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 115 242,09 грн, з яких за основним платежем - 92 193,67 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 23 048,42 грн;

- № /256, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість в розмірі 2 070,00 грн;

- № /257, яким зменшено суму податкового зобов'язання для цілей розділу V Податкового кодексу України в розмірі 797 162,22 грн та зменшено суму податкового кредиту в розмірі 797 162,22 грн з податку на додану вартість.

В обгрунтування заявлених позовних вимог, посилалися на незгоду із висновками виїзної позапланової документальної перевірки, що набрала форму акту від 31.03.2016 № 215/16-03-14-01-10/37227770, нереальність господарських операцій щодо поставки бітуму, дизельного палива, автозапчастин та надання транспортно-експедиційних послуг із ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг", у зв'язку з чим позивачем нібито неправомірно сформовано податковий кредит. Вказували, що всі операції мали реальний характер та в повному обсязі були відображені в бухгалтерському та податковому обліках позивача.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на правомірність висновків вищевказаної перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи судом встановлено, що юридична особа ПП "Тихоход" (; місцезнаходження: Полтавська область, 39617, м. Кременчук, пров. Правди, 7) зареєстроване 18.08.2010, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за номером 1 007381 (т.1 а.с.17). ПП "Тихоход" перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби з 19.08.2010 за №62620, на момент проведення перевірки - в Кременчуцькій ОДПІ, зареєстровано платником ПДВ згідно свідоцтва № 100306401 серії НБ № 201667 від 20.10.2010 (т. 1 а.с. 29).

Згідно акту перевірки, позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт (основна), 46.71 - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (т. 1 а.с. 31).

У період з 18.03.2016 по 24.03.2016 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту Кременчуцької ОДПІ Сук О.П. у відповідності до п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та на підставі наказу Кременчуцької ОДПІ від 18.03.2016 № 245 (т.3 а.с. 164) проведено виїзну позапланову документальну перевірку ПП "Тихоход" (код 37227770) з питань взаємовідносин з ТОВ "Верін Компані" (код 39411457) за лютий 2015 року, ПП "Віларіс" (код 32946278) за лютий 2015 року, ТОВ "Баффет" (код 38524137) за лютий, червень, липень 2015 року, ТОВ "Лінік Україна" (код 37312661) за лютий 2015 року, ТОВ "Зілле Трейд" (код 39449098) за квітень, травень 2015 року, ТОВ "Укрінтех" (код 30160715) за квітень 2015 року, ТОВ "ОТНП" (код 24928451) за квітень 2015 року, ПАТ "Отава" (код 31183822) за квітень 2015 року, ТОВ "Альтісофт Плюс" (код 39449145) за травень 2015 року, ТОВ "Кастром Груп" (код 39446390) за травень 2015 року, ТОВ "Жерман Плюс" (код 39467274) за травень, червень 2015 року, ПП "ТМ-Новатор" (код 34397810) за червень, липень 2015 року, ПАТ "Екоклін" (код 34964189) за червень, липень 2015 року, ТОВ "БК-Новатор" (код 34957758) за червень 2015 року, ТОВ "Мікос Торг" (код 39508193) за липень 2015 року, ДП "Хмельницький автодор" ВАТ "Державна Акціонерна компанія "Автомобільні Дороги України" (код 31100492) за липень 2015 року з податку на додану вартість та правомірність відображення їх в податковій звітності, результати якої набрали форму акту від 31.03.2016 № 215/16-03-14-01-10/37227770 (т.1 а.с. 30-69).

За висновками перевірки виявлені порушення пов'язані із завищенням позивачем у перевіряємому періоді податкового кредиту за рахунок включення до його складу сум за господарськими операціями щодо придбання бітуму, дизельного палива, автозапчастин та транспортно-експедиційними послугами із контрагентами ТОВ "Верін Компані" (), ТОВ "Зілле Трейд" (), ТОВ "Альтісофт Плюс" (), ТОВ "Кастром Груп" (), ТОВ "Жерман Плюс" (), ТОВ "Мікос" (), реальність яких не підтверджена перевіркою.

Як встановлено перевіркою, позивачем-покупцем укладено із продавцями - ТОВ "Верін Компані" (, м. Київ), ТОВ "Зілле Трейд" (, м. Київ), ТОВ " Альтісофт Плюс" (, м. Київ), ТОВ "Кастром Груп" (, м. Київ), ТОВ "Жерман Плюс"(, м. Київ), ТОВ "Мікос Торг" (, м. Київ) договори поставки бітуму нафтового дорожнього від 22.02.2015 № 22/02-2015, від 03.04.2015 № 03/04-Т, від 31.05.2015 № 31/05/15-1, від 20.05.2015 № 20/05-2015, від 11.06.2015 № 11/06/15, від 23.07.2015 № 23/07/15-1 (т. 1 а.с. 85, 115, 192, 199, 214, 242 відповідно).

За однаковими умовами вищевказаних договорів передбачено, що Продавець зобов'язується поставити Покупцеві Товар погодженими партіями, а Покупець зобов'язується прийняти і сплатити їх в асортименті і кількості, згідно з виставленими Продавцем рахунками - фактурами, в яких вказується найменування і кількість Товару, дата постачання, ціна і загальна вартість Товару. Ціна на Товар, що поставляється за цим договором, вказується у відвантажувальних документах. Розрахунки за цим договором проводять в національній валюті України. Цей договір діє з моменту підписання обома сторонами і до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 1.1, 3.1, 4.1, 8.2 Договору).

Виконання вищевказаних договорів оформлено видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, актами приймання-передачі товару, паспортами на продукцію (т. 1 а.с. 86-99, 116-151, 193-198, 200-204, 215-228, 243-250).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, фактичне постачання товарів від контрагентів позивачу здійснювалося транспортом контрагентів. Оскільки реалізацію бітуму ПП "Тихоход" проводило в день його придбання, передання товару здійснювалося по вул. Київська, 5, м. Кременчук шляхом переливання з бітумовозів постачальників на бітумовоз ПП "Тихоход" .

Однак, ніяких документів для підтвердження цих операцій не оформлювалось.

Для перевезення придбаного бітуму ПП "Тихоход" використовувало транспортні засоби, які орендуються підприємством:

- на підставі нотаріально посвідченого договору оренди транспортних засобів від 07.05.2013, укладеного з громадянкою ОСОБА_5 (т. 5 а.с. 103-104) та акту приймання-передачі від 07.05.2013 (т. 5 а.с. 106). На підтвердження належності визначених в договорі автомобілів орендодавцю надано копію довідки № 5302/1426 від 25.03.2014, виданої начальником центру ДАІ 5302 (т. 5 а.с. 105); копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_28, НОМЕР_29, НОМЕР_30, НОМЕР_31, НОМЕР_32, НОМЕР_33 (т. 5 а.с. 110-116);

- на підставі нотаріально посвідченого договору оренди транспортних засобів від 18.05.2012, укладеного з ОСОБА_6 (т. 5 а.с. 107-108), акту приймання-передачі від 07.05.2013 (т. 5 а.с. 109). На підтвердження належності визначених в договорі автомобілів орендодавцю надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_34 (т. 5 а.с. 117);

- на підставі нотаріально посвідченого договору оренди транспортних засобів від 01.10.2010, укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (т. 6 а.с.25-26).

На підтвердження трудових відносин ПП "Тихоход" з водіями, які здійснювали перевезення позивачем надано копії наказів № 22/05-К від 22.05.2014 та № 4 від 25.10.2010 (т. 5 а.с. 101-102) та копію форми 1ДФ ПП "Тихоход" за перший, другий, третій квартал 2015 року (т. 5 а.с. 151-156).

Також в матеріалах справи містяться копії посвідчень водіїв та свідоцтв про підготовку до перевезення небезпечних вантажів (т. 5 а.с. 117-123), копії ліцензії ПП "Тихоход" на здійснення перевезень.

Представник позивача пояснила, що за адресою м. Кременчук, вул. Київська, 5 зберігаються транспортні засоби ПП "Тихоход", на підтвердження чого надано копії договорів на виконання послуг № 280514-1 від 28.05.2014 та № 290515-1 від 29.05.2015 (т. 5 а.с. 98-99).

Однак, вказані договори укладені між ПП "Євротранс-сервіс" (Виконавець) та ПП "Тихоход" (Замовник) підтверджують лише господарські зобов'язання щодо надання послуг по медичному огляду водіїв, технічному огляду транспортних засобів, інструктажу з безпеки дорожнього руху, а також інших послуг, а не наявність таких транспортних засобів у ПП "Тихоход" за переліком.

До матеріалів справи також надано копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 за період лютий-липень 2015 року (т. 5 а.с. 124-129) та копію товарної книги кількісного руху нафтопродуктів (т. 5 а.с. 171).

Придбаний бітум ПП "Тихоход" реалізовувався покупцям одразу після придбання.

Згідно акту перевірки бітум нафтовий дорожній придбаний ПП «Тихоход» у:

- у ТОВ «Верін Компані» реалізовувався ПП «Віларіс» (код 32946278) на загальну суму 564 742,00 грн, в т.ч. ПДВ 94 123,67 грн, та ТОВ «Лінік Україна» () на загальну суму 195 011,82 грн, в т.ч. ПДВ 32 501,97 грн;

- у ТОВ "Зілле Трейд" реалізовано ТОВ Укрінтех» () на загальну суму 311 736,90 грн, в т.ч. ПДВ 51 956,15 грн;

- у ТОВ "Альтісофт Плюс" реалізовано ПАТ «Оттава» () на загальну суму 405 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 67 500,00 грн;

- у ТОВ "Кастром Груп" реалізовано ПАТ «Екоклін» () на загальну суму 214 879,98 грн, в т.ч. ПДВ 35 813,33 грн;

- у ТОВ ТОВ "Жерман Плюс" реалізовано ПП «ТМ-Новатор» () на загальну суму 501 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 83 500,00 грн, ТОВ «БК-Новатор» () на загальну суму 501000,00 грн, в т.ч. ПДВ 83 500,00 грн та ПАТ «Екоклін» () на загальну суму 20 667,00 грн, в т.ч. ПДВ 3 444,50 грн;

- у ТОВ "Мікос Торг" реалізовано Дочірньому підприємству «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на загальну суму 213 709,98 грн, в т.ч. ПДВ 35 618,33 грн та ПАТ «Екоклін» на загальну суму 256 099,98 грн, в т.ч. ПДВ 42 683,33 грн.

Перевіркою також встановлено, що покупець ПП "Тихоход", уклав з контрагентами-продавцями ТОВ "Верін Компані" (, м. Київ), ТОВ "Зілле Трейд" (, м. Київ), ТОВ "Альтісофт Плюс" (, м. Київ), ТОВ "Жерман Плюс" (, м. Київ) аналогічні за змістом та умовами договори поставки дизельного палива від 11.02.2015 № 11/02-2015, від 08.04.2015 № 08/04-Т, від 31.05.2015 № 31/05/15-2, від 26.05.2015 № 26/05-2015 (т. 1 а.с. 111, 152, 188, 205 відповідно).

За умовами цих договорів Продавець зобов'язується поставити Покупцеві Товар погодженими партіями, а Покупець зобов'язується прийняти і сплатити їх в асортименті і кількості, згідно з виставленими Продавцем рахунками - фактурами, в яких вказується найменування і кількість Товару, дата постачання, ціна і загальна вартість Товару. Ціна на Товар, що поставляється за цим договором, вказується у відвантажувальних документах. Розрахунки за цим договором проводять в національній валюті України. Цей договір діє з моменту підписання обома сторонами і до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 1.1, 3.1, 4.1, 8.2 Договору).

Обґрунтовуючи факт поставки вказаного товару позивач надав до матеріалів справи видаткові накладні, рахунки-фактури, акти приймання-передачі товару (т. 1 а.с. 112-114, 153-161, 189-191, 206-208).

Відповідно до акту перевірки, дизельне паливо ПП "Тихоход" за Єдиним державним реєстром податкових накладних не реалізовувалося.

Представник позивача в судовому засіданні пояснював, що дизельне паливо ПП "Тихоход" використовувалось для заправки автомобілів, що перебувають в користуванні підприємства, а тому пальне заливалось безпосередньо у заправні баки автомобілів. При цьому, представник постачальника назначав зустріч водіям ПП "Тихоход" на визначених постачальником заправних станціях, де відбувалася заправка автомобілів ПП "Тихоход". Такі взаємовідносини є досить вигідними для ПП "Тихоход", так як дизельне паливо можна придбати на умовах відстрочки платежу, оскільки розрахунок на заправній станції проводить постачальник.

На підтвердження розмірів заправних баків позивач надав технічні характеристики на автомобілі КАМАЗ 54112, INTERNATIONAL 9200і, Peterbilt 362 (т. 5 а.с. 157-168).

Використання дизельного палива у господарській діяльності ПП "Тихоход" підтверджує доданими до матеріалів справи відомостями списання ПММ за лютий 2015 року, квітень-липень 2015 року (т. 3 а.с. 98-104), актами списання від 28.02.2015, від 30.04.2015, від 31.05.2015, від 30.06.2015, від 31.07.2015 (т. 3 а.с. 105 - 109).

На підтвердження бухгалтерського обліку придбаного дизельного палива ПП «Тихоход» надано копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 203 за період лютий-липень 2015 року (т.5 а.с.130-135).

Перевіркою також встановлено, що між покупцем ПП "Тихоход" та продавцями - ТОВ "Жерман Плюс" (, м. Київ), ТОВ "Мікос Торг" (, м. Київ) аналогічні договори поставки автозапчастин від 29.06.2015 № 29/06/15, від 30.07.2015 № 30/07/15-1 (т. 1 а.с. 209, т. 2 а.с. 1 відповідно).

За умовами цих договорів передбачено, що Продавець зобов'язується поставити Покупцеві Товар погодженими партіями, а Покупець зобов'язується прийняти і сплатити їх в асортименті і кількості, згідно з виставленими Продавцем рахунками - фактурами, в яких вказується найменування і кількість Товару, дата постачання, ціна і загальна вартість Товару. Ціна на Товар, що поставляється за цим договором, вказується у відвантажувальних документах. Розрахунки за цим договором проводять в національній валюті України. Цей договір діє з моменту підписання обома сторонами і до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 1.1, 3.1, 4.1, 8.2 Договору).

Виконання вищевказаних договорів оформлено видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, актами приймання-передачі товару (т. 1 а.с. 201-213, т. 2 а.с. 2-5).

Згідно пояснень представника позивача, ПП "Тихоход" перевезення автомобільних запчастин здійснювалось транспортними засобами ПП "Тихоход", які підприємство використовує на підставі наведених вище договорів оренди - Камаз №05716СК та причеп № ВІ 8048ХТ, що вбачається з товарно-транспортних накладних.

Автозапчастини придбавались ПП "Тихоход" для використання у господарській діяльності, а саме для ремонту автомобілів, що виконувався безпосередньо водіями за якими закріплюється автомобіль - копії наказів про закріплення автомобілів за водіями від 25.10.2010, від 31.05.2014, від 31.05.2014 додаються (т. 6 а.с. 22-24).

В той час, коли водії ПП "Тихоход" навчалися з метою отримання посвідчення водія, навчальна програма включала в себе вивчення конструкції автомобіля, принцип роботи механізмів та вузлів, та отримання навичок по усуненню несправностей автомобіля. З огляду на зазначене поточні ремонтні роботи автомобілів проводяться силами водіїв ПП "Тихоход".

На підтвердження використання придбаних автозапчастин ПП "Тихоход" надано акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 30.07.2015 на запчастини: диференціал радіатора середній, кардан, радіатор охолодження, які були придбані у ТОВ "Мікос Торг" (т.5, а.с. 185-187), копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 207 за період лютий-липень 2015 року (т.5, а.с.130-143) та відомостей про нарахування амортизації за лютий-серпень 2015 року (т. 5, а.с. 144-150).

Також актом перевірки встановлено господарські взаємовідносини позивача (експедитор) з підприємствами-виконавцями ТОВ "Верін Компані" (, м. Київ), ТОВ "Зілле Трейд" (, м. Київ), ТОВ "Жерман Плюс" (, м. Київ), ТОВ "Мікос Торг" (, м. Київ) договори про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 04.02.2015 № 04/02-2015, від 07.04.2015 № 07/04-У, від 08.06.2015 № 08/06/15, від 23.07.2015 № 23/07/15-2 (т. 1 а.с. 100, 162, 229, т.2 а.с. 13).

За умовами цих аналогічних договорів Експедитор передає, а Виконавець переймає на себе зобов'язання з надання автомобіля для перевезення вантажів по території України, а також укладати з третіми особами (Перевізниками) угоди щодо забезпечення перевезень вантажів на умовах, викладених в цьому Договорі на підставі Статуту автомобільного транспорту та Закону "Про транспортно-експедиційну діяльність" від 01.07.2004 р № 1955-IV та чинного законодавства України. Експедитор зобов'язується проводити оплату перевезення Виконавцю згідно виставленого рахунку фактури договірної ціни протягом 7-ми банківських днів після надання оригіналів документів. Договір набуває чинності з моменту його підписання та дії до 31.12.2015 (п. 1.1, 4.2, 7.2 Договору).

В обґрунтування факту надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом позивач надав до матеріалів справи копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-фактури, товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 101-110, 163-187, 230-241, т. 2 а.с. 14-19).

Згідно акту перевірки, отримані транспортно-експедиційні послуги були реалізовані підприємством ТОВ «Регіон».

Згідно пояснень представника позивача, основним видом діяльності ПП "Тихоход" є вантажний автомобільний транспорт. Однак, у зв'язку з невстиганням виконати замовлення своїх контрагентів з перевезення вантажів за браком необхідної кількості автомобілів та працівників залучило до перевезень ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг".

В результаті укладення угод з вище переліченими контрагентами, позивач отримав незначний прибуток, на підтвердження чого надав бухгалтерську довідку калькуляції транспортно-експедиційних послуг (т.5 а.с.169-170).

Всього за наслідками господарських операцій щодо поставки бітуму, дизельного палива, автозапчастин та придбання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від контрагентів ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" за вищевказаними договорами позивач відніс до складу податкового кредиту за лютий 2015 року - 140 600,50 грн, за квітень 2015 року - 281 321,07 грн, за травень 2015 року на суму - 184 212,03 грн, за червень 2015 року - 187 384,87 грн, за липень 2015 року - 97 907,42 грн, що відображено в податкових деклараціях з ПДВ за лютий 2015 року від 17.03.2015 (т. 3 а.с. 11-57).

При цьому, як встановлено, податкові накладні направлялись контрагентами позивача в електронному вигляді після їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За висновком перевіряючого, перевіркою не підтверджено реальність операцій з придбання товарів, оскільки в наданих на перевірку товарно-транспортних накладних на транспортування товарів відсутні чіткі дані щодо пункту навантаження продукції, у даній графі зазначено лише м. Кременчук, Полтавська область, таким чином перевіркою не можливо конкретно встановити звідки транспортувався товар, та чи відбувалося взагалі від Постачальника до Покупця не відомо. Також в наданих ТТН відсутні відомості щодо дати і часу виїзду з підприємства - вантажовідправника, дати і часу прибуття до вантажоодержувача.

Також, в ході перевірки перевіряючим взято до уваги звіти за формою 1-ДФ за 1 квартал 2015 року на ТОВ "Верін Компані" (), за 2 квартал 2015 року на ТОВ "Зілле Трейд" (), ТОВ "Альтісофт Плюс (), ТОВ "Кастром Груп" (), ТОВ "Жерман Плюс" (), ТОВ "Мікос Торг" (), згідно з яким на підприємствах працювала 1 особа. Звіт за формою 1-ДФ за 3 квартал 2015 року ТОВ "Мікос Торг" () не подано, встановити чисельність працюючих на підприємстві неможливо.

Крім того, при складенні висновків у акті перевірки позивача ревізори також виходили із отриманих від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкової інформації:

- від 22.04.2015 № 351/26-55-22-07/39411457 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Верін Компані" код за за період з 01.01.2015 по 31.03.2015, яким встановлено факт пересорту придбаних та реалізованих товарів, податковий кредит сформований від постачальника, податкова звітність якого має статус "до відома"

- від 29.05.2015 № 95/7/26-55-22-07 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Зілле Трейд" () щодо підтвердження господарських відносин з постачальниками та покупцями за період з 01.04.2015 по 30.04.2015 у зв'язку з тим, що на момент складення податкової інформації стан ТОВ «Зілле Трейд» - 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням;

- від 01.10.2015 № 681/26552203 щодо ТОВ "Кастром Груп" () про не підтвердження взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період з 01.03.2015 по 31.05.2015, яким не встановлено факту транспортування товару від продавця до покупця , у зв'язку з наданням до перевірки ТТН, які не відповідають встановленій чинним законодавством формі.

За висновками перевіряючого, операції з придбання не проводились, а тому операції з продажу товарів (робіт, послуг) контрагентам-покупцям не здійснювалися, отже такі операції не підлягають відображенню в податковому та бухгалтерському обліку.

В матеріалах справи наявна копія відповіді Кременчуцької ОДПІ на заперечення ПП "Тихоход" на акт перевірки від 31.03.2016 № 215/16-03-14-01-10/37227770, за наслідками розгляду якого висновки акту залишені без змін (т. 1 а.с. 71-77).

За висновками акту перевірки встановлено порушення ПП "Тихоход":

- п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП "Тихоход" занижено податок на додану вартість до сплати всього у суму ПДВ 92 193,67 грн, в т.ч. за лютий 2015 року на суму 11 666,67 грн, за квітень 2015 року на суму 14 776,67 грн, за травень 2015 року на суму 25 845,00 грн, за червень 2015 року на суму 14 482,00 грн, за липень 2015 року на суму 25 423,33 грн та завищено від'ємне значення з податку на додану вартість за липень 2015 року в сумі 2 070,00 грн;

- п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, в частині завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 797 162,22 грн;

- п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, в частині завищення податкового зобов'язання на загальну суму ПДВ 797 162,22 грн.

Таким чином, за результатами перевірки ПП "Тихоход" в порушення п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено завищення податкового кредиту підприємством на загальну суму ПДВ 891 425,89 грн (92193,67 грн + 797 162,22 грн + 2070 грн).

При цьому суми ПДВ, неправомірно віднесені до податкового кредиту по придбаним товарам та послугам на загальну суму 797 162,22 грн, в т.ч. від ТОВ "Верін Компані" за лютий 2015 року на суму 128 933,83 грн, від ТОВ "Зілле Трейд" за квітень 2015 року на суму 266 544,40 грн, від ТОВ "Альтісофт Плюс" за травень 2015 року на суму 66 600,00 грн, від ТОВ "Кастром Груп" за травень 2015 року на суму 35 729,07 грн, від ТОВ "Зілле Трейд" за травень 2015 року на суму 56 037,96 грн, від ТОВ "Жерман Плюс" за червень 2015 року на суму 172 902,87 грн, ТОВ "Мікос Торг" за липень 2015 року на суму 70 414,09 грн, що були в подальшому реалізовані та знайши своє відображення в податковому повідомленні - рішенні форми Р-1 в розмірі 797 162,22 грн (див. табл. т. 6 а.с. 62).

Суми ПДВ, неправомірно віднесені до податкового кредиту по придбаним товарам від ТОВ "Верін Компані" за лютий 2015 року на суму 11 666,67 грн (дизельне паливо),від ТОВ "Зілле Трейд" за квітень 2015 року на суму 14 776,67 грн (дизельне паливо), від ТОВ "Альтісофт Плюс" за травень 2015 року на суму 5 695,00 грн (дизельне паливо), від ТОВ "Зілле Трейд" за травень 2015 року на суму 8 395,83 грн (дизельне паливо), від ТОВ "Жерман Плюс" за травень 2015 року на суму 11 754,17 грн (дизельне паливо), за червень 2015 року на суму 14 482,00 грн (запчастини), ТОВ "Мікос Торг" за липень 2015 року на суму 27493,33 грн (дизельне паливо та запчастини), що були в подальшому реалізовані, знайшли своє відображення в податкових повідомленнях - рішеннях форми Р в розмірі 92 193,67 грн та форми В-4 в розмірі 2070,00 грн (див. табл. т. 6 а.с. 62).

На підставі вищевикладених висновків перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено, зокрема, податкові повідомлення - рішення:

- № /255, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в загальному розмірі 115 242,09 грн, з яких за основним платежем - 92 193,67 грн грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 23 048,42 грн (т. 1 а.с. 78).

№ /256, яким встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 2 070,00 грн (т. 1 а.с. 80);

- № /257, яким зменшено суму податкового зобов'язання для цілей розділу V Податкового кодексу України в розмірі 797 162,22 грн та зменшено суму податкового кредиту в розмірі 797 162,22 грн (т. 1 а.с. 82).

Не погоджуючись з даними податковим повідомленнями - рішеннями позивач посилався на те, що наявність певних недоліків при оформленні товарно-транспортних накладних не можуть бути належними і допустимими доказами безтоварності (фіктивності) господарських операцій, якщо із суті господарських операцій вбачається їх реальний характер та товарність. При цьому вказував, що наданими до матеріалів справи документами підтверджується правомірність дій ПП "Тихоход" щодо формування податкового кредиту.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, суд виходить із такого.

Згідно чинного законодавства ПДВ є податком на споживання товарів (робіт, послуг) на митній території України і платником його виступає кожний суб'єкт (юридична чи фізична особа), який є споживачем цих товарів (робіт, послуг), незалежно від факту походження товарів. При цьому особи за умови реєстрації їх як платників ПДВ мають право відшкодовувати свої витрати із сплаченого податку за рахунок податку, отриманого з покупця. Тобто в нашій країні, як і в більшості країн, де є цей податок, застосовується непрямий метод оцінки доданої вартості - метод податкового кредиту, тобто сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, визначається як різниця між сумами податку, отриманого від покупців, і сумами податку, сплаченого постачальникам.

У перевіряємому періоді порядок обчислення і сплати податку на додану вартість та правила формування податкового кредиту визначалися Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент вчинення правовідносин) (надалі - ПКУ).

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 Кодексу).

Податковий кредит, за змістом пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3 ст. 198 ПКУ).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПКУ).

За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої, другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (аналогічні позиції викладалися Вищим адміністративним судом у листах від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01. 11.2011 № 1936/11/13 - 11).

Надаючи оцінку реальності здійснення вищевказаних господарських операцій та їх зв'язку із господарською діяльністю позивача, а також виходячи із принципу "офіційного з'ясування всіх обставин у справі" суд виходить із такого.

В матеріалах справи наявні вироки Печерського районного суду міста Києва, які набрали законної сили, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 205 (фіктивне підприємництво), ч. 1 ст. 358 (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів) Кримінального кодексу України:

- від 20.11.2015 (справа № 757/40848/15-к) у кримінальному провадженні №0006804 ОСОБА_8 (директора ТОВ "Зілле Трейд");

- від 03.11.2015 (справа № 757/38400/15-к) у кримінальному провадженні № 0006665 ОСОБА_9 (директора ТОВ "Альтісофт Плюс");

- від 06.11.2015 (справа № 757/40842/15-к) у кримінальному провадженні №0006916 за обвинуваченням ОСОБА_10 (директора ТОВ "Жерман Плюс") (т. 6 а.с. 3-15).

Зокрема вироками встановлено, що за аналогічних обставин ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у жовтні 2014 року, з корисливих мотивів, не маючи намір здійснювати господарську діяльність погодилися на пропозицію невстановленої слідством особи та реалізуючи свій злочинний умисел на створення суб'єкта підприємницької діяльності підписали установчі документи щодо створення юридичних осіб та призначення себе на посаду генеральних директорів ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Альтісофт Плюс", ТОВ "Жерман Плюс" відповідно.

Вирок суду, який встановлює фіктивність господарської діяльності контрагента, не може бути не врахований судами, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть у випадку формального підтвердження її первинними документами. Таким чином, первинні документи, які були виписані фіктивним контрагентом і стали підставою для формування податкового кредиту, не можуть вважатися належним чином оформленими і підписаними звітними документами, що засвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, у зв'язку з чим віднесення сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Дана позиція викладена в постановах ВСУ від 17.11.2015 № 2а/3264/11/1070, від 22.09.2015 у справі № 810/5645/14, а також від 01.12.2015 в справі № 826/15034/14.

Юридичними адресами контрагентів позивача - ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" станом на момент вчинення господарських операцій є єдина адреса - м. Київ, вул. Звіринецька, 63.

Підтвердити реальність проведених господарських операцій ПП "Тихоход" з контрагентами ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" не надалося можливим, оскільки запити суду, направлені на адресу постачальників ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Мікос Торг" - м. Київ, вул. Звіринецька, 63, та ТОВ "Жерман Плюс" - вул. Шота Руставеллі, 31Б, офіс 19-А, м. Київ, взяті за безкоштовним запитом на офіційному сайті Міністерства юстиції України, повернулися до суду не врученим з відміткою засобу поштового зв'язку "не знаходиться", а направлений до ТОВ "Жерман Плюс" повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (т. 3 а.с. 202-207, 210-217).

За змістом пояснень представника позивача одним із видів діяльності ТОВ "Тихоход" у періоді, що перевіряється, за КВЕД 46.71 - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (т. 1 а.с. 31).

Так, у межах вищевказаного виду діяльності ПП «Тихоход» укладено ряд договорів щодо поставки:

- бітуму нафтового дорожнього з продавцями - ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ " Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" за договорами від 22.02.2015 № 22/02-2015, від 03.04.2015 № 03/04-Т, від 31.05.2015 № 31/05/15-1, від 20.05.2015 № 20/05-2015, від 11.06.2015 № 11/06/15, від 23.07.2015 № 23/07/15-1 (т. 1 а.с. 85, 115, 192, 199, 214, 242 відповідно);

- дизельного палива з продавцями - ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Альтісофт Плюс", ТОВ "Жерман Плюс" за договорами від 11.02.2015 № 11/02-2015, від 08.04.2015 № 08/04-Т, від 31.05.2015 № 31/05/15-2, від 26.05.2015 № 26/05-2015 (т. 1 а.с. 111, 152, 188, 205 відповідно).

Вказані господарські взаємовідносини характеризуються своєю специфікою, оскільки вказані товари належать до нафтопродуктів, які є небезпечними вантажами. Тому у постачальників ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" на момент здійснення поставки мали бути особливі умови зберігання і транспортування такої продукції, а господарські операції з придбання товарів мали оформлюватися специфічним пакетом документів.

Обгрунтовуючи реальність транспортування нафтопродуктів від вищевказаних контрагентів позивачем додано до матеріалів справи товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) форми 1 - ТТН (нафтопродукт) (т.1 а.с. 89, 94, 98, 119,124, 125, 130, 135, 140, 145, 150, 196, 197, 203, 218, 222, 223, 227, 228, 246, 250).

Виконання вищевказаних договорів оформлено також видатковими накладними, рахунками-фактурами, актами приймання-передачі товару.

На підтвердження якості придбаних нафтопродуктів позивачем до перевірки надано паспорти якості заводу - виробника товару від 22.02.2015, від 26.02.2015, від 03.04.2015, від 08.04.2015, від 25.04.2015, від 29.04.2015, від 30.04.2015, від 12.05.2015, від 28.05.2015, від 31.05.2015, від 20.05.2015 (т. 1 а.с. 90, 99, 120, 126, 131, 136, 141, 146, 151, 198, 204) однак, вони не містять дані заводу виробника, печатки заводу, наявні підписи осіб, але не зрозуміло їх відношення до паспортів продукції.

Позивачем не надані сертифікати відповідності товару, а також не надано ряд документів, які повинні супроводжувати переміщення нафтопродуктів як небезпечних вантажів відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах організаціях України", затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.09.2008 за № 805/15496 (далі - Інструкція).

Разом з тим, вимоги Інструкції поширюється є обов'язковими та встановлюють єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів, а тому поширюються на спірні господарські відносини і мали бути враховані позивачем.

Звернувшись до наказу Мінтрансу України "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" від 29.12.95 р. № 488/346 (надалі - Наказ № 488/346), побачимо, що типовими формами первинного обліку роботи вантажного автомобіля, які тут і наведені, зокрема, є: подорожній лист вантажного автомобіля (форма № 2), тобто первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство (п. 1 Правил № 363) та товарно-транспортна накладна (форма № 1-ТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, призначений для списання товарно-матеріальних цінностей та обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (ст. 1 Правил № 363).

Отже при перевезеннях вантажу на договірних засадах товарно - транспортна накладна та подорожній лист є основними документами первинного обліку роботи вантажного автомобіля, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, та які дозволяють достовірно встановити яким автомобілем, якою особою, яким маршрутом, у який конкретно час та інш. здійснювалося перевезення означеного вантажу.

Суд зауважує, що у наданих ТТН не вказано повної назви пунктів навантаження/розвантаження, що не дає можливості його ідентифікувати та визначити рух ТМЦ, відсутні номера дорожніх листів вантажних автомобілів, відсутні номера посвідчення водія, що не дає змоги його ідентифікувати, а також відсутні дати та час виїзду з підприємства-вантажовідправника, дати і часу прибуття до вантажоодержувача.

Щодо пункту навантаження/розвантаження товару, зазначеного у наданих ТТН - м. Кременчук, Полтавська область, представник позивача пояснював, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, в якому саме порядку необхідно заповнювати пункт навантаження у товарно-транспортних накладних, при цьому вказувала, що наявність недоліків при оформленні товарно-транспортних накладних, не можуть бути належними і допустимими доказами безтоварності (фіктивності) господарських операцій, якщо із суті господарських операцій вбачається їх реальний характер та товарність.

Обґрунтовуючи реальність господарських операцій з придбання бітуму нафтового дорожнього представник позивача пояснив, що придбаний у контрагентів бітум ПП «Тихоход» не зберігався у резервуарах, оскільки реалізовувався з бітумовозу одразу після придбання. Однак зазначив, що доставка фактично здійснювалася на території м. Кременчука по вул. Київській, 5 шляхом перевантаження рідкого бітуму з бітумовозу постачальника на бітумовоз орендованих ПП "Тихоход" транспортних засобів. Придбаний бітум ПП «Тихоход» реалізовувало покупцям одразу після придбання.

До справи не надано доказів на підтвердження вищевказаних обставин і таким чином суд не переконано доводами щодо поставки бітуму до м. Кременчука.

Оцінюючи докази, зібрані судом на підставі ст. 11 КАС України, щодо спірних господарських операцій, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факт реального здійснення вищевказаних операцій поставки бітуму нафтового дорожнього від ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ Альтісофт Плюс", ТОВ "Кастром Груп", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" на адресу ПП "Тихоход".

Аналогічних висновків суд дійшов і щодо господарської операції з поставки дизельного палива від ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Альтісофт Плюс", ТОВ "Жерман Плюс" на адресу ПП "Тихоход".

При цьому, а ні на перевірку, а ні суду не надано товарно-транспортних накладних, подорожніх листів, які є основними документами на підтвердження перевезення вантажів згідно п. 11.1 Правил № 363.

Крім видаткових накладних, рахунків-фактури, актів приймання-передачі товарів суду не надано будь-яких первинних документів, які відображають суть господарських операцій з поставки дизельного палива.

Так, відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (надалі - Положення № 88).

Представник позивача пояснював, що дизельне паливо ПП "Тихоход" використовувалось для власних потреб підприємства, а саме для заправки автомобілів, що перебувають в користуванні підприємства. Отримане від контрагентів дизельне паливо фактично не перевозилось та не зберігалось, а ним заправлялись автомобілі позивача одразу на визначених контрагентами автозаправних станціях. При цьому оплата за дизельне паливо між позивачем та контрагентами здійснювалася на умовах відстрочки платежу, оскільки розрахунок на заправній станції проводив постачальник.

Так, відповідно до п. 10.3 Інструкції № 281 відпуск нафтопродуктів може здійснюватися за готівку, відомостями, талонами, платіжними картками.

Розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року N 1315. Облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою N 16-НП (додаток 16). Підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов'язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість. Звіряння розрахунків з споживачами за відпущені нафтопродукти здійснюється щомісяця не пізніше п'ятого числа наступного за звітним місяця. Відпуск дизельного палива за відомостями відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП за марками та видами.

Відпуск нафтопродуктів за талонами. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками здійснюється на підставі вимог Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року N 137, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року за N 543/10823, та інших нормативно-правових актів.

Відпуск нафтопродуктів за платіжними картками відображається у змінному звіті АЗС за формою N 17-НП.

Разом з тим, жодних документів, вказаних в Інструкції № 281 на підтвердження оплати контрагентами дизельного палива на АЗС до суду не надано.

Тож матеріалами справи та судовим розглядом не підтверджується реальність поставки дизельного палива.

В період, що перевіряється позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" з приводу поставки автозапчастин за договорами від 29.06.2015 № 29/06/15, від 30.07.2015 № 30/07/15-1 (т. 1 а.с. 209, т. 2 а.с. 1 відповідно).

Виконання вищевказаних договорів оформлено видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактурами, актами приймання-передачі товару (т. 1 а.с. 201-213, т. 2 а.с. 2-5).

Представник позивача пояснив, що автозапчастини придбавались ПП "Тихоход" для використання у господарській діяльності, а саме для ремонту автомобілів, що виконувався безпосередньо водіями за якими закріплюється автомобіль - копії наказів про закріплення автомобілів за водіями від 25.10.2010, від 31.05.2014, від 31.05.2014 додаються (т. 6 а.с. 22-24). Перевезення автомобільних запчастин здійснювалось транспортними засобами ПП "Тихоход", які підприємство використовує на підставі наведених вище договорів оренди - Камаз №05716СК та причеп № ВІ 8048ХТ, що вбачається з товарно-транспортних накладних.

Однак з товарно-транспортних накладних неможливо встановити повної назви пунктів навантаження/розвантаження (вказано лише пункт навантаження - м. Київ, пункт розвантаження - м. Кременчук, Полтавська область), що не дає можливості його ідентифікувати та визначити рух ТМЦ, відсутні номера дорожніх листів вантажних автомобілів, відсутні номера посвідчення водія, що не дає змоги його ідентифікувати, а також відсутні дати та час виїзду з підприємства-вантажовідправника, дати і часу прибуття до вантажоодержувача.

Тож матеріалами справи та судовим розглядом не підтверджується реальність перевезення автозапчастин між ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" та ПП «Тихоход».

Як встановлено судом, вантажний автомобільний транспорт є основним видом діяльності позивача у періоді, що перевірявся, в межах якого укладено господарські взаємовідносини з ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" щодо надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом за договорами (т. 1 а.с. 100, 162, 229, т.2 а.с. 13).

Згідно Ліцензії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорта та зв'язку України серії АВ № 562119, виданої 05.10.2010 № 39Л з необмеженим строком дії, ПП "Тихоход" дозволено здійснювати внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами (т. 3 а.с. 58).

Щодо вищевказаних господарських операцій ПП «Тихоход» представник позивача пояснив, що у зв'язку із браком часу та технологічних можливостей, фактично послуги з перевезення вантажів на користь контрагента позивача - ТОВ «Регіон» виконували ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг".

Таким чином судом встановлено, що насправді спірні послуги з перевезення вантажів фактично відбулися між ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" та кінцевим покупцем - ТОВ «Регіон», тобто фактично ПП «Тихоход» в даних господарських взаємовідносинах був посередником.

При цьому доказів, на підтвердження наявності дозвілів на перевезення вантажів у ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Мікос Торг" позивач суду не надав.

Обґрунтовуючи реальність господарських операцій позивачем надано до суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні (т. 1 а.с. 101-110, 163-187, 230-241, т. 2 а.с. 14-19).

У наданих ТТН не вказано повної назви пунктів навантаження/розвантаження, що не дає можливості його ідентифікувати та визначити рух ТМЦ, відсутні номера дорожніх листів вантажних автомобілів, відсутні номера посвідчення водія, що не дає змоги його ідентифікувати, а також відсутні дати та час виїзду з підприємства-вантажовідправника, дати і часу прибуття до вантажоодержувача.

За змістом Положення № 88 кожна господарська операція повинна бути підтверджена необхідними первинними документами, вимоги до яких встановлені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України".

Оцінюючи подані позивачем акти виконаних робіт суд приходить до висновку, що вони не є первинними в розумінні вищевказаних норм, тому що складені не в момент проведення кожної операції, а містять загальну інформацію про кількість наданих послуг за період, що перевіряється.

Суд не заперечує, що відповідно до норми ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" в бухгалтерському обліку можуть бути складені зведені документи, проте вони повинні ґрунтуватися на первинних документах.

З урахуванням специфіки проведених операцій, первинними документами по перевезенню ватажів автомобільним транспортом є товарно-транспортна накладна та подорожній лист, заповнені з урахуванням реквізитів відповідно до чинного законодавства.

Таких документів суду не надано.

Оскільки документи не містять таких даних, то вони не можуть розцінюватися як належне підтвердження проведених господарських операцій.

Одночасно, з аналізу пояснень представника позивача суд дійшов висновку, що відносини між ПП "Тихоход" та спірними контрагентами щодо надання послуг перевезення по ланцюгу постачання іншими контрагентам є за своєю суттю посередницькими операціями.

Отже, в будь-якому випадку документи, оформлені між позивачем та спірними контрагентами не відображають суті господарських операцій, які відбулись, а це є головна вимога до первинних документів.

Суд погоджується з твердженням представника позивача, що надання послуг з посередництва не суперечить чинному законодавству, однак вважає за необхідне зазначити, що в такому випадку господарські відносини повинні документально оформлювалися у відповідності до їх дійсного економічного змісту і фактичних операцій, що відбулись насправді.

Згідно наданих до суду товарно-транспортних накладних, перевезення вантажів здійснювалося транспортними засобами: автомобіль НОМЕР_1; причеп № НОМЕР_2; автомобіль НОМЕР_3; причеп № НОМЕР_4; РЕНО № НОМЕР_5; причеп № НОМЕР_6; автомобіль НОМЕР_7; причеп № НОМЕР_8; автомобіль НОМЕР_9; причеп № НОМЕР_10; автомобіль НОМЕР_11; причеп № НОМЕР_12; автомобіль НОМЕР_13; причеп № НОМЕР_14; автомобіль НОМЕР_15; причеп № НОМЕР_16; автомобіль НОМЕР_17; автомобіль НОМЕР_18; причеп № НОМЕР_19; автомобіль НОМЕР_20; причеп № НОМЕР_21; автомобіль НОМЕР_22; автомобіль НОМЕР_22; автомобіль НОМЕР_23; причеп № НОМЕР_24; автомобіль НОМЕР_25; причеп № НОМЕР_26; автомобіль НОМЕР_27; причеп № НОМЕР_2.

На запит суду до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області щодо того, кому належать вказані транспортні засоби надано копії облікових карток на вказані автомобілі (т. 6 а.с. 48-57), з яких встановлено, що транспортні засоби належать невідомим фізичним особам.

При цьому доказів на підтвердження зв'язку цих осіб з ТОВ "Верін Компані", ТОВ "Зілле Трейд", ТОВ "Жерман Плюс" і ТОВ "Мікос Торг" позивачем до суду не надано, а судом не встановлено.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із аналізу матеріалів справи, суд критично оцінює доводи позивача щодо реальності всіх вищеописаних господарських операцій, яка пов'язується позивачем із оформленням цих операцій необхідними первинними документами, що на його думку відповідають вимогам законодавства про бухгалтерський облік, повною їх оплатою та відображенням їх в повному обсязі в бухгалтерському та податковому обліках підприємства.

Доктрина реальності господарської операції, що сформувалася усталеною судовою практикою з розгляду даної категорії спорів, полягає в тому, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Реальність операції - це відповідність даних бухгалтерського та податкового обліку реальним обставинам, що повинно підтверджуватися належними доказами.

В податковому спорі головним є не цивільно-правові підстави тієї чи іншої операції, а наявність руху активів між контрагентами, встановлення факту зміни руху активів чи зміни стану зобов'язань платника податку внаслідок придбання ним товарів (послуг), що використовуються таким платником у своїй господарській діяльності.

Якщо проводити кореляцію з нормами цивільного права, під час розгляду податкових спорів вирішальне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов'язання, а його фактичне виконання.

Позивачем як на перевірку так і до справи надано лише первинні документи по оформленню результатів господарських операцій усі в стандартному комплекті (рахунок-фактура, акт здачі - прийняття робіт (послуг) чи видаткова накладна, податкова накладна та платіжні доручення про проведення платежів).

Правова оцінка суду щодо наявності у даних первинних документах всіх необхідних реквізитів, встановлених законодавством, для надання їм юридичної доказовості викладена вище.

При цьому не надано жодного документу, який би міг свідчити про реальне здійснення поставки нафтопродуктів та надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом з урахуванням специфіки таких операцій, тобто позивачем не створено жодного документу, який безумовно повинен бути наявний у підрядника при реальному виконанні поставки та наданні послуг перевезення, як і документів, які б свідчили про реальний рух придбаних матеріалів.

Із аналізу вищенаведеного судом не встановлено реальності та фактичності спірних господарських операцій.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку відмови в задоволені позову, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Тихоход" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько