Справа № 423/3026/16-а
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 423/3026/16-а
номер провадження 2а/423/73/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лугової Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Коваленко О.В.,

представника третьої особи Бобкової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання до вчинення певних дій, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Попаснянський вагоноремонтний завод»,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_4 з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що позивач з 15.08.1986 по 08.01.1988 - 1 рік 4 місяці 23 дні працював учнем пружинщика, зайнятого на термічній обробці пружин, а потім пружинщиком, зайнятим на термічній обробці пружин, у ковальсько-штампувальному цеху на Попаснянському вагоноремонтному заводі. З 16.08.1988 по 16.12.1998 - 10 років 04 місяці 0 днів працював знову пружинщиком, зайнятим на термічній обробці пружин, у ковальсько-штампувальному цеху на Попаснянському вагоноремонтному заводі. У подальшому він продовжував працювати на Попаснянському вагоноремонтному заводі, але на інших посадах.

11.12.2007 Попаснянський вагоноремонтний завод був перетворений у Товариство з додатковою відповідальністю «Попаснянський вагоноремонтний завод», який є правонаступником зазначеного вище підприємства.

У 2006 році у трудовій книжці позивача зроблено запис про виправлення записів за 1995-1997 роки: замість професії пружинщик, зайнятий на термічній обробці пружин, вказано професію - терміст, зайнятий у печах на гарячих роботах.

Отже, вважає, що позивач пропрацював 11 років 08 місяців 23 дні на посаді за професією «терміст, зайнятий у печах на гарячих роботах», яка відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

03.08.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням від 09.08.2016 йому відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного спеціального стажу.

Просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 22.08.1992 по 16.12.1998 до пільгового стажу та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 03.08.2016.

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення, аналогічні викладеному у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, суду усно та письмово (а.с.21) пояснила, що стаж роботи позивача за посадою «пружинщик, зайнятий на термічній обробці пружин» у ковальсько-штампувальному цеху на Попаснянському вагоноремонтному заводі з 22.08.1992 по 16.12.1998 не може бути враховано до спеціального стажу через відсутність атестації робочих місць за цією посадою, а також не зараховано стаж роботи учнем пружинщика з 15.08.1986 по 10.10.1986, так як не був зайнятий на роботах з особливими умовами праці повний робочий день. Отже, позивач не має більш ніж 10 років спеціального стажу для призначення пенсії на підставі ст. 13 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснивши, що згідно наказу №140 від 22.03.1995 на Попаснянському вагоноремонтному заводі було затверджено результати атестації робочих місць, в тому числі, віднесено до Списку №1 роботу на посаді пружинщика, зайнятого на термічній обробці пружин, у ковальсько-штампувальному цеху. Згідно висновку №7 Державної експертизи умов праці від 23.01.2003 атестація робочих місць визнана недійсною. Позачергова атестація була проведена у 2004 році, затверджено її результати наказом №1790 від 20.10.2004, у якому посада пружинщика, зайнятого на термічній обробці пружин, у ковальсько-штампувальному цеху віднесена до списку №2. Наказом №620 від 19.04.2006 посада «пружинщик, зайнятий на термічній обробці пружин» перейменована на посаду «терміст, зайнятий біля печей на гарячих роботах», внаслідок чого працівникам було внесено виправлення до трудових книжок. Цей наказ змінено чи скасовано не було. Вважає, що через відсутність атестації робочих місць за період з 22.08.1992 по 20.10.2004, неможливо підтвердити спеціальний стаж позивача за цією посадою.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

03 серпня 2016 року позивач звернувся до УПФ України у Попаснянському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що визнано сторонами.

Рішенням УПФ України у Попаснянському районі Луганської області від 09.08.2016 ОСОБА_4 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного спеціального стажу роботи (а.с.16).

Рішення мотивоване тим, що позивач має загальний стаж роботи 31 рік 5 місяців 13 днів, з них пільгового стажу за списком №1 - 5 років 3 місяці 5 днів. Записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками підтверджено стаж роботи позивача на ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» з 10.10.1986 по 08.01.1988, з 16.08.1988 по 25.01.1991, з 26.01.1991 по 21.08.1992. Період роботи з 22.08.1992 по 16.12.1998 не зараховано до спеціального стажу через відсутність довідки про атестацію робочих місць.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивач працював пружинщиком, зайнятим на термічній обробці пружин, у ковальсько-штампувальному цеху в ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» з 10.10.1986 по 08.01.1988, з 16.08.1988 по 16.12.1998 повний робочий день, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с.7-9).

Наказом директора ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод» №620 від 19.04.2006 посада «пружинщик, зайнятий на термічній обробці пружин» перейменована на посаду «терміст, зайнятий біля печей на гарячих роботах», що підтверджується копією наказу (а.с.31).

Посада терміста, постійно зайнятого біля печей на гарячих роботах, міститься у Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 цього Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), постанові Верховного Суду України від 19 травня 2015 року (справа № 21-175а15).

Позивачем не надано відповідачу документів на підтвердження атестації робочого місця за період з 22.08.1992 (з дня набрання чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ від 01.08.1992 №442) по 16.12.1998.

Судом встановлено, що такі документи відсутні у зв'язку з визнанням висновком №7 Державної експертизи умов праці від 23.01.2003 атестації робочих місць недійсною (а.с.43-45).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що працювали у ковальсько-штампувальному цеху ДП «Попаснянський вагоноремонтний завод», підтвердили, що позивач також працював разом з ними пружинщиком. Їм призначена пенсія на пільгових умовах, але через наявність у них більш тривалого стажу роботи на посадах за списком №1.

Отже, показами свідків підтверджено факт роботи позивача на посадах, вказаних у його трудовій книжці.

Разом з тим, за відсутності атестації робочих місць, відповідачем правомірно не враховано до спеціального стажу роботу позивача на вказаній посаді з 22.08.1992 по 16.12.1998.

З огляду на викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання до вчинення певних дій, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Попаснянський вагоноремонтний завод», відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя І.В. Лизенко