Справа № 331/5324/16-а(2а/331/150/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 331/5324/16-а(2а/331/150/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2016 року

у справі № 331/5324/16-а

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції Курило Аліни Сергіївни

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції Курило Аліни Сергіївни, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17.07.2016 серія ДР №146586, складену інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Курило Аліною Сергіївною відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що при зупинці транспортного засобу порушено 30 метрову відстань, не проведено вимірювання та не зафіксована відстань транспортного засобу до ймовірної зупинки.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжі від 10.08.2016 адміністративний позов задоволено.

Постанову суду мотивовано протиправністю постанови по справі про адміністративне правопорушення, прийнятої відносно позивача, з огляду на те, що відповідач не надав жодних доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не досліджено всі обставини справи, що призвело до не вірного вирішення спору по суті, вважає, що оскаржувана постанова винесена правомірно, на законних підставах, з дотриманням вимог КУпАП.

Представники сторін, особи, що подала апеляційну скаргу, у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 17.07.2016 інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі, рядовим поліції Курило А. С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 146586 (а. с.5).

Підставою для її прийняття стали наступні обставини: 17.07.2016 о 21 год. 56 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1, за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 1, здійснив стоянку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив п.15.9 «е» ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відповідач, керуючись ст.ст.33, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на підставі ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вимоги щодо змісту такої постанови встановлені цією ж нормою ст.283 КУпАП.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р.III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п.1 р.IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно суті виявлених відповідачем порушень Правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку оскаржуваною постановою від 17.07.2016 серія ДР №146586 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.15.9(е) Правил дорожнього руху (стоянка ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту).

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.15.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних відносин), зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.9(е) Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху наведені наступні визначення термінів:

- зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

- маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів;

При цьому колегія суддів звертає увагу, що у і п.1.10, і п.15.9(е) Правил дорожнього руху (про порушення якої позивачем зафіксовано відповідачем) відсутнє визначення такого терміну як «зупинка громадського транспорту».

Разом з тим, у розділі 5 ПДР наведені види інформаційно-вказівних знаків, серед яких, наприклад, дорожній знак «Пункт зупинки тролейбуса», що позначає початок посадкового майданчика тролейбуса (п.п.5.43.1 ПДР), дорожній знак «Пункт зупинки автобуса». Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса (п.п.5.41.1 ПДР), дорожній знак «Місце зупинки таксі» (п.5.44 ПДР).

Наказом Держкомітету України по житлово-комунальному господарству від 15.05.95 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.05.95 за № 160/696, затверджено Правила розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту.

Так, у п.2.7 Правил № 21 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) територіально зупинка міського транспорту включає посадочну площадку для пасажирів і місце для зупинки маршрутних транспортних засобів. Вона починається від місця установки відповідного дорожнього знака (5.41, 5.42, 5.43 згідно з ДСТУ 2586-94) і розміщується від нього в напрямку, зворотному руху транспорту.

Межі зупинки (у поздовжньому напрямку), визначаються довжиною посадочної площадки для пасажирів.

Місце зупинки автобуса чи тролейбуса може бути звичайним при незмінній ширині проїзної частини або улаштованим за допомогою розширення проїзної частини у вигляді відкритої "кишені" (п.2.17 Правил № 21).

За приписами п.п.4.4, 4.5 Правил № 21 дорожні знаки, які позначають зупинку міського транспорту, можуть кріпитися до розтяжок трамвайної або тролейбусної контактної мережі, на кронштейнах до опор контактної та освітлювальної мережі або на індивідуальних стояках (стаціонарних, переносних).

Дорожні знаки, які позначають зупинку міського транспорту, розміщуються відповідно до ДСТУ 2536-94.

Отже, зупинка маршрутних транспортних засобів - це улаштоване місце посадочної площадки для пасажирів, межі якої визначаються довжиною такої посадочної площадки і починаються від місця установки відповідного дорожнього знака. І за п.15.9(е) Правил дорожнього руху водіям заборонено зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів або від дорожнього знака зупинки з обох боків (за відсутності відповідного майданчику).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених вище норм свідчить, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.07.2016 серія ДР №146586, вбачається, що відповідачем не розкрита об'єктивна сторона правопорушення, не зазначено конкретного місця стоянки ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі, а також місця зупинки маршрутних транспортних засобів, не зазначено, яким чином таке місце зупинки позначено і як визначалась відстань між зупинкою маршрутних транспортних засобів та автомобілем позивача.

Інші докази на підтвердження наведених в постанові від 17.07.2016 серія ДР №146586 обставин відповідачем не визначені, до постанови від 17.07.2016 серія ДР №146586 не додані.

Отже відповідачем не доведено належними доказами здійснення 17.07.2016 ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі стоянки за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний, 1, ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, тобто не доведено порушення позивачем п.15.9(е) Правил дорожнього руху.

Також відповідні докази відсутні і в матеріалах даної справи, не надані в ході вирішення спору у суді, як того вимагає ст. 71 КАС України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДР № 146586 від 17.07.2016, складеної інспектором патрульної поліції Курило А. С. відносно ОСОБА_1

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2016 року у справі № 331/5324/16-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко