Справа № 162/129/15-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2016 р. м. Київ К/800/24415/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - УПФ України в Любешівському районі) про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 у Любешівському районному суді Волинської області пред'явив позов до УПФ України в Любешівському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Просив:

- визнати дії УПФ України в Любешівському районі щодо відмови в проведенні розрахунку для збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років протиправними;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за період в межах визначеного Законом строку позовної давності відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж - 20 років;

- звернути постанову до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 13 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії УПФ України в Любешівському районі щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 з її збільшенням на 1 відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано УПФ України в Любешівському районі, починаючи з 19 липня 2014 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 відсотків заробітку.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 березня 2015 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі встановлено, що

ОСОБА_4 на підставі посвідченням серії НОМЕР_1 від 18 березня 1993 року є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3,.

З 17 лютого 2000 року він перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

До 01 січня 2004 року позивач отримував пенсію за віком з врахуванням положень частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не більше 75 відсотків заробітку.

Згідно з розпорядженням УПФ України в Любешівському районі, починаючи з 01 січня 2004 року, формула розрахунку пенсії ОСОБА_4 змінилася: введено поняття понаднормативного стажу, який розраховувався відповідно до положень статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до УПФ України в Любешівському районі щодо перерахунку розміру пенсії відповідно до вимог частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

25 грудня 2014 року УПФ України в Любешівському районі заяву позивача залишено без задоволення та роз'яснено, що частина друга статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовується лише при обчисленні розміру пенсії за нормами частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тобто для обчислення розміру пенсії за першою складовою. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відповідач, пославшись на Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, та яким внесено зміни до статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", також зазначив, що абзацами першим і другим частини першої цієї статті передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

УПФ вважає, що норми щодо збільшення страхового стажу для визначення мінімального розміру пенсії не поширюються на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" за винятком тих, кому пенсія перераховуватиметься відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Водночас, УПФ повідомило позивачу, що його загальний страховий стаж з 01 серпня 2013 року становить 46 років 3 місяці 18 днів, доплата за понаднормативний стаж складає 160,44 грн. (за 21 рік).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплати пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскільки саме за вибором позивача призначено пенсію відповідно до вимог Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", то вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії за стажем роботи згідно з частиною другою статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними.

Така правова позиція апеляційного суду є помилковою й такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як установили суди, ОСОБА_4 обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 відсотків заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 20 вересня 2016 року у справі № 1601/12900/12, від 07 липня 2015 року у справі № 21-727а15 та від 10 червня 2008 року у справі

№ 21-1748во07, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У відповідності до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції у цій справі ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а суд апеляційної інстанції не виконав вимог процесуального закону й помилково скасував правильне рішення суду першої інстанції та ухвалив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в законній силі.

Відповідно статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 226, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії скасувати, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 13 березня 2015 року - залишити в силі.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.