Справа № 705/5007/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 705/5007/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Мазуренко Ю.В.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Губська О.А.,

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

пр-к апелянта Дульський О.Л.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області від 23.06.2016 № 945-04/16 у проведенні розрахунку вихідної допомоги судді у відставці у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою з 182700,00 грн.;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області відповідно до ст.136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» провести до виплату вихідної допомоги у сумі 60900, 00 грн.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, пояснення представника позивача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови Верховної Ради України про звільнення суддів від 16.07.2015 року № 634-VІІІ- позивача звільнено з посади судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

06.08.2015 відповідно до наказу в.о. голови Уманського міськрайонного суду № 43-К позивач відрахований зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області у зв'язку із звільненням з посади судді та виходом у відставку з 06.08.2015.

14.08.2015 позивач звернувся із заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України про виплату вихідної допомоги у зв'язку із виходом у відставку, однак у виплаті останньої позивачу було відмовлено.

В подальшому позивачем було оскаржено таку відмову в суд.

За наслідками розгляду позову постановою Уманського міськрайонного суду від 16.10.2015 позовні вимоги ОСОБА_4 до ТУ ДСА України в Черкаській області, Державної казначейської служби України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії були задоволені частково:

- визнано відмову ТУ ДСА України у Черкаській області у виплаті ОСОБА_4 вихідної допомоги, як суді у зв'язку з відставкою відповідно до ч. 1 ст. 136 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року у редакції станом момент подачі заяви про відставку до Вищої Ради юстиції 06.03.2014р. - неправомірною;

- зобов'язано Державну казначейську службу України, у відповідності до ч. 3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року, в межах відповідних бюджетних призначень виплатити ОСОБА_4 на рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державного бюджету України на 2015 рік вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень, шляхом пред'явлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України.

За наслідками розгляду апеляційної скарги Державної казначейської служби України на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2015 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 року постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2015 року в частині зобов'язання Державну казначейську службу України, у відповідності до ч. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року, в межах відповідних бюджетних призначень виплатити ОСОБА_4 за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» з Державного бюджету України на 2015 рік вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, яка становить 182700 гривень, шляхом пред'явлення виконавчого документу до Державної казначейської служби України та в частині стягнення з Державної казначейської служби України на користь позивача судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок було скасовано та в цій частині ухвалено нову постанову, якою зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4, відповідно до ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вихідну допомогу судді у зв'язку із виходом у відставку у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

16.05.2016 року ТУ ДСА України у Черкаській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повне виконання судового рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року по справі № 2а/705/189/15.

Відповідно до копії розрахунку за квітень 2016 року, наданої ТУ ДСА України у Черкаській області, позивачу нарахована вихідна допомога у розмірі 121 800 грн.

12.05.2016 позивач звернувся до Начальника Управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області із заявою в якій просив, зокрема повідомити чи виконане судове рішення та з якого розрахунку нараховувалася місячна заробітна плата за останньою посадою.

Листом від 23.06.2016 № 945-04/16 ТУ ДСА у Черкаській області повідомило позивача про повне виконання рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2016 року та роз'яснило, що вихідна допомога у зв'язку із виходом у відставку розраховувалася з розміру заробітної плати за останньою посадою.

Позивач вважаючи протиправним нарахування вихідної допомоги у розмірі 121 800 грн., тобто лише з посадового окладу у розмірі 12180 грн., звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції задовольняючі позовні вимоги вказував, що відсутні будь-які підстави для позбавлення позивача виплати вихідної допомоги у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та фактам, колегія судді звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Згідно із ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач обрав свій захист шляхом подання позову про визнання протиправними дій вчинених на виконання рішення суду та в його обґрунтування посилається на неналежне виконання відповідачем постанови Київського апеляційного адміністративного суду 03.02.2016, а саме виконання її не в повному обсязі.

Тобто спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2, 4 ст.257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ст.267 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Згідно до вимог ч.9 ст.267 КАС України, особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таким чином, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов'язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаної постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 року, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду в порядку ст. 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред'являти новий адміністративний позов.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в разі якщо судове рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання, то відповідно до ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, такі особи мають право звернутися із заявою про роз'яснення такого судового рішення.

Отже, в даному випадку позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Повний текст виготовлено - 17.11.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Губська О.А.

Беспалов О.О.