Справа № 161/12390/16-а
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/697/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Негодюк Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов мотивує тим, що він працював в органах прокуратури Волинської області з 01.10.1992 року по 10.12.2010 року та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 2010 року отримує пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку посади старшого помічника прокурора Волинської області.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, в січні 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі від 29.01.2016 року відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 26.02.2016 року вказане рішення визнано протиправним, зобов'язано УПФУ в Луцькому районі (його правонаступника) здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.02.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру моєї місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-21вих. від 22.01.2016 року.

На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом 12.05.2016 року видано виконавчий лист, який скерований для примусового виконання до Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області.

З відповіді начальника Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області (№ 190/Ц-01 від 23.08.2016 року) слідує, що на розмір його пенсії поширюється обмеження максимальним розміром, передбачене пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року у зв'язку з чим розмір пенсії було обмежено.

Вважає вказане обмеження розміру пенсії протиправним і таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому просить суд визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімуміввстановлених для осіб, які втратили працездатність,при перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-21 вих. від 22.01.2016 року, обов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року без обмеження її розміру та стягнути судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури Волинської області з 01.10.1992 по 10.12.2010 року та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 2010 року отримував пенсію, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середнього заробітку посади старшого помічника прокурора Волинської області.

В січні 2016 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі від 29.01.2016 року йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 26.02.2016 року вказане рішення визнано протиправним; зобов'язано УПФУ в Луцькому районі (його правонаступника) здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2016 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від розміру моєї місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-21вих. від 22.01.2016 року.

На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом 12.05.2016 року видано виконавчий лист, який скерований для примусового виконання до Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області.

З відповіді начальника Луцького об'єднаного УПФУ Волинської області вбачається, що на розмір його пенсії поширюється обмеження максимальним розміром, передбачене пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі, зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір, пенсії, в тому числі перерахованої за правилами Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, як зазначено п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року та від 17 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Наведені вище норми закону узгоджуються з висновками Конституційного Суду України, згідно з якими, зміст та обсяг досягнутих працівниками прокуратури соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію - 07 квітня 2010 року її граничний розмір не обмежувався жодним законодавчим актом, то при проведенні перерахунку він також не може бути обмежений.

Отже, аналізуючи зміст наведених норм суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 162, 159-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст. ст. 19, 22, 58 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо обмеження розміру пенсії в десять прожиткових мінімуміввстановлених для осіб, які втратили працездатність,при перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-21 вих. від 22.01.2016 року.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити з 01.02.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.05.2016 року без обмеження її розміру в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку на користь ОСОБА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 (двадцять ) коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська