Справа № 4/82
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17.11.2016 р. м. Київ № 4/82

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В. при секретарі судового засідання Хайло А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Лівобережного об’єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом Заступника прокурора у Дніпровському районі м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва до товариства з обмеженою відповідальністю «Ольга» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2008 року, адміністративний позов заступника прокурора у Дніпровському районі м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва (далі також – УПФУ у Дніпровському районі м. Києва, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Ольга» (далі також – ТОВ «Ольга», відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 7 246, 61 грн. задоволено.

04 листопада 2016 року на адресу суду надійшла заява Лівобережного об’єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також – Лівобережне об’єднане УПФУ в м. Києві, заявник) про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана заява мотивована тим, що відповідно до п. 1 та додатка 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 16 грудня 2015 року № 1055, УПФУ у Дніпровському районі м. Києва реорганізоване шляхом злиття в Лівобережне об’єднане УПФУ в м. Києві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, в заяві зазначено про те, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2008 року, судом 14 травня 2008 року видано виконавчий лист, який в свою чергу 11 жовтня 2016 року було повторно пред’явлено до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, проте станом на 27 жовтня 2016 року заявник не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 листопада 2016 року прийнято до розгляду заяву Лівобережного об’єднаного УПФУ в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження та призначено судове засідання на 17 листопада 2016 року об 11 год. 00 хв.

Судом у відповідності до положень статей 38 та 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) здійснювався виклик сторін для розгляду заяви, зокрема, факсимільним повідомленням (факсом) був повідомлений заявник та позивач.

Водночас суд звертає увагу на те, що в прохальній частині поданої до суду заяви Лівобережне об’єднане УПФУ в м. Києві просило здійснювати її розгляд без участі представника управління.

Також судом вживались всі необхідні заходи для виклику відповідача по справі, зокрема, із наявної в матеріалах справи телефонограми вбачається, що повідомити ТОВ «Ольга» про день, час та місце судового засідання не виявилось за можливе, оскільки номер засобу телефонного зв’язку, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не відповідає.

Враховуючи скорочені строки розгляду заяви Лівобережного об’єднаного УПФУ в м. Києві, суд прийшов до висновку про можливість її розгляду за відсутності представників сторін.

Вирішуючи дану заяву, з урахуванням наданих на її обґрунтування доказів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 264 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі також – Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами ч. 1 статті 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Частиною 5 статті 26 Закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 1 статті 28 Закону).

Згідно ч. 2 статті 28 Закону, документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Відповідно до ч. 5 статті 15 Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положеннями ч. 1 та 2 статті 15 Закону встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, вбачається, що з метою вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні чи стягувача у виконавчому листі необхідно встановити факт існування відповідного виконавчого провадження, що відкривається на підставі виконавчого документа, у зв'язку із чим і особа може набути статусу сторони у такому виконавчому провадженні.

Матеріалами справи встановлено, що заявником 11 жовтня 2016 року було повторно пред’явлено до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві виконавчий лист, проте докази відкриття виконавчого провадження Лівобережним об’єднаним УПФУ в м. Києві суду надано не було.

Ухвалою суду від 08 листопада 2016 року було витребувано у заявника належним чином засвідчену копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію виконавчого листа, на підставі якого було відкрите відповідне виконавче провадження, яке було отримано Лівобережним об’єднаним УПФУ в м. Києві засобами факсимільного повідомлення 10 листопада 2016 року, про що свідчить наявний у справі звіт про отримання факсу.

Проте заявником, станом на дату розгляду даної заяви, витребувані документи суду не надано.

Враховуючи викладене, в контексті наданої Лівобережним об’єднаним УПФУ в м. Києві заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд приходить до висновку про її необґрунтованість з огляду на ненадання заявником доказів, які б підтверджували відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 січня 2008 року, у зв'язку з чим не вбачається підстав для її задоволення.

Керуючись статями 160, 165, 264 КАС України, суд –

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Лівобережного об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником – відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в статтями 185-187 КАС України відповідно.

Суддя П.В. Вовк