Справа № 227/3488/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тітова Т.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року справа №227/3488/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року у справі № 227/3488/16-а за позовом ОСОБА_4 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2016 року, ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання дій управління неправомірними щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу;

- скасування рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії з більшого заробітку № 3422 від 02 вересня 2016 року;

- зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2016 року у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розміру 60% від суми місячного (чинного) заробітку 9 270,64 грн. у звязку зі збільшенням розміру заробітної плати згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час, починаючи з 01 січня 2016 року (а.с. 1-4).

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року у справі № 227/3488/16-а у задоволені адміністративного суду відмовлено у повному обсязі (а.с. 81-82).

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначено, що його право на перерахунок пенсії у звязку із втратою годувальника (прокурора) на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року про зміну посадових окладів працівників прокуратури не може бути звужено чи обмежено змінами у законодавстві.

Вважає, що набравший чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не може застосовуватись у спірних правовідносинах, оскільки поширюється лише на правовідносини щодо призначення пенсії.

Просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 85-88).

Позивач разом із апеляційною скаргою надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 88).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

15 листопада 2016 року до канцелярії суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких представник управління зазначив, що постанова суду першої інстанції прийнята з урахуванням норм матеріального та процесуального права та просив залишити її без змін (а.с. 98-101).

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставину справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4, як інваліду 2 групи з дитинства з 24 лютого 2012 року призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника батька прокурора Соломко О.С., померлого 28 січня 2012 року, у розмірі 60 % від середньомісячного заробітку, що вбачається з розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі № 148796 від 03 березня 2012 року (а.с. 49).

26 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку відповідно до положень Закон України «Про прокуратуру», виходячи з Довідки про заробітну плату батька прокурора відділу прокуратури від 18 серпня 2016 року № 18-57-1653.

02 вересня 2016 року Добропільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 3422 про відмову у перерахунку пенсії з більшого заробітку у звязку з відсутністю порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури (а.с. 8).

Спірним питанням у справі, є правомірність прийняття пенсійним органом рішення від 02 вересня 2016 року щодо відмови у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог виходив з того, що Кабінетом Міністрів України не визначено порядок перерахунку пенсії, відтак спірне рішення пенсійного органу є правомірним.

Судом апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (станом на момент призначення пенсії позивачу лютий 2012 року), членам сімей прокурора або слідчого (батькам, дружині, чоловіку, дітям, які не досягли 18 років або старшим цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення ними 18 років, а тим, які навчаються, - до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23-річного віку), які були на його утриманні на момент смерті, призначається пенсія на випадок втрати годувальника, за наявності у нього стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків від середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сімї, 80 відсотків на двох і більше членів сімї.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року, далі - Закон № 213-VIII ), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, (набрав чинності з 15 липня 2015 року, далі Закон № 1697-VII), визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, які не регулюють питання перерахунку пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що положення ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у звязку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом № 1697-VII, а саме, з 15 липня 2015 року.

Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів № 1013 від 09 грудня 2015 року (діє з 01 грудня 2015 року), та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність.

Відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону № 1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача до органу пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії та до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не визначений порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він повинен був прийняти рішення на підставі нормативно-правових актів, що діяли на час звернення позивача за перерахунком пенсії.

Крім іншого, право на пенсію у звязку із втратою годувальника позивач реалізував у 2012 року та нарахування його пенсії здійснено у розмірах, встановлених ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ, в редакції чинній на час її призначення.

Проте, право на перерахунок пенсії виникає, за загальним правилом, або у звязку зі збільшенням стажу, або збільшенням розміру заробітної плати (що має місце в межах спірних правовідносин) та може бути реалізовано на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що на теперішній час питання перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури регулюється Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, що діє з 15 липня 2015 року.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо наявності у нього права на перерахунок пенсії та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності прийнятого пенсійним органом рішення про відмову у проведені перерахунку пенсії.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року у справі № 227/3488/16-а за позовом ОСОБА_4 до Добропільського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_2

ОСОБА_3