Справа № 2-а-9878/10
Суддя: Куліченко М. В.
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9878/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Куліченко М.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира про стягнення недовиплачених коштів передбачених ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

Позивачка, яка також діє в інтересах неповнолітньої дитини звернулась до суду з даним позовом до відповідачів та просить рішенням суду стягнути на її користь з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти, що недовиплачені кошти по ст.37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 8866,60 гривень за період з 01.04.2009 року по 01.07.2010 року, а з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира стягнути недовиплачені кошти, що передбачені ст.39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 22166,50 гривень за період з 01.04.2009 року по 01.07.2010 року, мотивуючи це тим, що вона та її неповнолітня дитина: донька Вероніка, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється потерпілою від Чорнобильської катастрофи, проживає та позивачка працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Тіозивачка вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи порушує її права.

В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала заяву, в якій просила розглянули справу в її відсутність в письмовому провадженні, вимоги позову підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові і просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН Коростенської міської ради в судове засідання не зявився, але надав суду лист в якому просив справу розглядати в його відсутність, позов не визнає.

Представник відповідача УПСЗН Богунської районної ради м.Житомира в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка та її неповнолітня дитина: донька Вероніка, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, яким є м. Коростень. В даний час позивачка працює в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області, отримує кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат. А відповідно до вимог ст.37 вищезазначеного Закону, громадянам, що проживають на території радіоактивного забруднення, зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується щомісячна грошова допомога, в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва в розмірі 40% мінімальної заробітної плати, щомісячно.

Суд погоджується з доводами позову про те, що ці вимоги ЗУ Про статус... відповідачами порушувались, а позивачка не отримувала зазначених кошт в відповідних розмірах, а тому вимоги її позову є обгрунтованими, в межах строку позовної давності, визначеного ст.99 КАС України.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли вказаних періодах:

- з 1.07.2009 р. - 630 грн.; - з 1.10.2009 р. - 650 грн.; - з 1.11.2009 р. - 744 гри.;

- з 1.01.2010 р. - 869 грн.; - з 1.04.2010 р. - 884 грн.;

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст.

вищевказаного Закону у розмірі 40% мінімальної заробітної плати, щомісяця, за мінус одержаних коштів по 4,20 грн. щомісяця, (12 міс. х 4,20 = 50,40 грн.), становить виходячи розрахунку - 7379,20 грн., а саме:

-з 1.07.2009 р. по 01.10.2009 р. - (630 грн. х 40 %) х 3 міс

-з 1.10.2009 р. по 01.11.2009 р. - (650 грн. х 40 %) х 1 міс

-з 1.11.2009 р. по 01.01.2010 р. - (744 грн. х 40 %) х 2 міс

-з 1.01.2010 р. по 01.04.2010 р. -(869 грн. х 40 %) х 3 міс

-з 1.04.2010 р. по 01.07.2010 р. - (884 грн. х 40 %) х 3 міс

а всього - 3714,80 грн. х 2 = 7429,60 грн.;

Таким чином: 7429,60-50,40 = 7379,20 грн.;

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачці коштів, передбачених ст.31 І вищевказаного Закону у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця, за мінусе І одержаних коштів по 10,50 грн., щомісяця, - (12 міс. х 10,50 = 126 грн.), виходячи з розрахунк становить - 18448,00 грн., а саме:

-з 1.07.2009 р. по 01.10.2009 р. - (630 грн. х 2) х 3 міс. = 3780 грн.;

-з 1.10.2009 р. по 01.11.2009 р. - (650 грн. х 2) х 1 міс. = 1300 грн.;

-з 1.11.2009 р. по 01.01.2010 р. - (744 грн. х 2) х 2 міс. = 2976 грн.;

-з 1.01.2010 р. по 01.04.2010 р. - (869 грн. х2)хЗміс.= 5214 грн.;

-з 1.04.2010 р. по 01.07.2010 р. - (884 грн. х 2) х 3 міс. = 5304 грн.;

а всього - 18574,00 грн.

Таким чином : 18574,00 грн. - 126 грн. = 18448,00 гри.;

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження поряд«;, використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальна захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата компенсаці та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і не працюючим громадянам, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, через управліннями праці та соціального захисту населення місцевих органів виконавчої влади, за місцем реєстрації.

З врахуванням наведеного, зазначені виплати, позивачці слід провести відповідно до ЗУ Про Державний бюджет України та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При цьому, відповідно до ст.2 та ст..159 КАС України, суд дослідив правосуб»єктність відповідачів, їх права і обов.язки, в сфері публічних правовідносин, та визначив, що вони е належними відповідачами по заявлених вимогах. Саме відповідачі мають обов.язок провадити нарахування конкретних сум соціальних виплат, передбачених ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус....» - позивачу.

Фінансування таких виплат, здійснюється за рахунок державного бюджету. Відповідачі не надали суду доказів тому, що відповідні перерахування бюджетних кошт на їх рахунки для виплати позивачу не було здійснено. Аналізуючи розмір видатків, що направляються органам Мінпраці і соціальної політики з державного бюджету, для соціальних виплат потерпілим від аварії на ЧАЕС, суд встановив, що джерело фінансування таких виплат було недостатнім, однак, невизначення відповідних бюджетних видатків, в Законі «Про державний бюджет України », не може приводити до обмеження витрат на загальносуспільні потреби, порушення прав людини і громадянина, встановлених Конституцією України. Згідно наказу №147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України -, за якими головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення та Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені, тому суд, стягує зазначені кошти з УПСЗН Коростенської міської Ради та УПСЗН Богунської районної ради м.Житомира.

Крім того, для повного захисту прав та інтересів позивача, суд при розгляді даного позову прийшов до висновку, що відповідачі при здійсненні нарахувань та виплаті коштів, передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв в супереч Закону, а тому відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, виходить за межі позовних вимог і визнає дії відповідачів неправомірними.

Керуючись ст.ст.7-12,99,159-163 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради та Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира щодо виплати ОСОБА_1 в неповному обсязі коштів, передбачених ст.ст.37,39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 7379,20 гривень, за період з 01.07.2009 року по 01.07.2010 року.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_1 кошти, передбачені ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 18448,00 грн., за період з 01.07.2009 року по 01.07.2010 року.

В решті позову - відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, або з дня отримання копії постанови.

Суддя