Справа № 804/7100/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 р. Справа № 804/7100/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
Представник позивача надав в судове засідання клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача надав в судове засідання клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в поданих раніше письмових запереченнях зазначив, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України (далі - МК України), не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110010000/2016/600079/1 від 12.04.2016.
Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ «ДМКім.Ф.Е. Дзержинського»товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з частиною 6 статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.04.2016 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «концентрат залізорудний агломераційний». Даний товар надійшов на адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, укладеного між ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания» та позивачем та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2016/020539. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України, а саме 2,3303RUзакг.
Відповідно статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Відповідно до статті 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
За поданою до митного оформлення МД від 08.04.2016 № 110010000/2016/020539 (відмовлена), посадовою особою митниці, що здійснює митний контроль та митне оформлення сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме:
На підставі загальнодоступної інформації, компанія ООО «РГМК» належить до вертикально-інтегрованої корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» та є ексклюзивним торговим представником ПАТ «ДМКД» на території Російської Федерації та країн СНД. Таким чином, за наявною інформацією ПАТ «ДМКД» - покупець та ООО «РГМК» - продавець контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу». Отже, ПАТ «ДМКД» та ООО «РГМК» входять до української корпорації «Індустріальна спілка Донбасу».
Відповідно до частини 16 статті 58 Митного кодексу України особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згідно із п.4 якої особи вважаються пов'язаними між собою коли:
-вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного;
-вони юридично визнані партнерами по бізнесу;
-вони є роботодавцем і службовцем;
-будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;
-один з них прямо або опосередковано контролює іншого;
-обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою;
-разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу;
-вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.
Частиною 17 статті 58 МКУ визначено, що особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, вважаються пов'язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча під один критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Таким чином, за наявною інформацією ПАТ «ДМКД» та ТОВ «РГМК» контролюються корпорацією «Індустріальна спілка Донбасу».
Проте, у графі 9а декларації митної вартості форми ДМВ-1 не зазначено про взаємопов'язаність між продавцем (ТОВ «РГМК») та покупцем (ПАТ «ДМКД») за зовнішньоекономічним договором.
Відповідно до частини 18 статті 58 МК України при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:
-вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;
-митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 МК України;
-митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 МК України.
Судом встановлено, що позивачем не було подано пояснень про взаємопов'язаність сторін. Документи та відомості, які б спростовували або підтверджували зазначене, до митного оформлення надано не було.
З огляду на викладене у податкового органу були наявні підстави вважати, що декларантом ПАТ «ДМКД» у декларації митної вартості заявлено недостовірну інформацію стосовно продавця і покупця за зовнішньоекономічним договором, які є пов'язаними особами.
Як вбачається з матеріалів справи, товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 01.03.2016 № 16, що заявлений декларантом Позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Так, відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій", зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Декларантом Позивача контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 в гр. 44 МД від 08.04.2016 № 110010000/2016/020539 задекларовано під кодом 4100.
Разом із цим, Продавцем товару відповідно до контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 є ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2016/020539 є ВАТ «Стойленский ГОК».
Так судом було встановлено, що позивачем договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не надано.
Позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару до документів митного оформлення надано 5 рахунків-фактур:
Зазначені рахунки-фактури виставлені ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку від 01.03.2016 № 16 на умовах поставки ВАР ст. Соловей/Тополі
Також, Позивачем до документів митного оформлення надано 10 рахунків-фактур, саме: від 09.03.2016 б/н - 4 шт., від 13.03.2016 б/н - 3 шт., від 23.03.2016 б/н - 2 шт., від 25.03.2016 б/н - 1 шт., виставлені виробником товару - ВАТ «Стойленский ГОК» в рамках контракту № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 01.03.2016 № 24, відповідно до яких вартість товару визначена в єдиному розмірі а саме: 1 550 руб.РФ/т.
Оскільки рахунки виробника не містять відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначених рахунках розраховується на умовах, що у рахунках виробника зазначена базова ціна залізорудного концентрату за договором із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається № 15-04-29 (дата не зазначена), додатку від 01.03.2016 № 24, що до митниці не надавався, тому незрозуміло, відносно якого вмісту Fе така ціна визначена.
Рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості для можливості ідентифікації партії товару за вмістом Fе; Вміст Fе за сертифікатами якості різний, проте незважаючи на підвищений або знижений вміст Fе за рахунками виробника вартість товару оцінено однаково.
Ненадання договору із третіми особами, а саме: контракту № 15-04-29 та додатку від 01.03.2016 № 24 (на які містяться посилання у всіх рахунках виробника та які могли б пояснити зазначену невідповідність) унеможливило усунення вищезазначеної розбіжності.
З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмісту Fе, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару.
Судом встановлено, що вищевказані рахунки виробника товару не містять умов поставки, не завірені печаткою підприємства, що його видало та не містять підпису особи, що їх видала.
Також, посадовою особою митниці під час здійснення митного оформлення товару зазначено, що відповідно до рахунків, виставлених продавцем товару ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку від 01.03.2016 № 16 загальна вартість товару складає 51 443 937,41 руб.РФ, а загальна вага складає - 22 075,650 т. Таким чином, середня вартість одиниці товару складає 2,3303руб.РФ/кг.
Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої Позивачем митної вартості товару.
Так, рахунки контрактоутримувача та рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць. Разом з тим, наявність цих відміток передбачена такими нормативно-правовими актами як Типовою технологічною схемою здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженою постановою КМУ від 21.05.2012 № 451 (пункт 21), Порядком виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.10.12 № 1066 (п.3.4), ст. 335 МК України.
Так, пунктом 21 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою КМУ від 21.05.2012 № 451, передбачено, що «у разі прийняття рішення про відправлення товарів у митницю призначення під митним контролем посадова особа митниці відправлення здійснює митні формальності щодо таких товарів відповідно до вимог Митного кодексу України. На всіх перевізних, товаросупровідних документах і документах контролю доставки посадова особа митниці відправлення проставляє підпис і відбиток штампа "Під митним контролем", крім випадків використання електронного документообігу».Також пунктом 2 Положення про уніфікований порядок проставлення митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності) встановлено (мовою оригіналу): «Настоящее Положение устанавливает обязательное проставление на транспортных икоммерческих документах (далее - перевозочные документы) печатей и штампов таможенных органов (далее - отметкитаможни) государств СНГ при вивозе товаров, а такжетаможенныхоргановгосударств СНГ в местах пересечения таможенных границ при перемещени и товаров автомобильным, железнодорожным, авиационным, водным видами транспорта и при смешанном перемещении".
В пункті 3 цього Положення визначено, що уніфікований порядок призначений для ідентифікації товарів, що переміщуються, шляхом попередження заміни перевізних документів.
Таким чином, наявна вірогідність, що до митного оформлення декларантом надано інші документи, ніж ті, що стали підставою для митного оформлення товару на експорт в країні відправлення (Росія).
Суд критично ставиться до тверджень Позивача про те, що рахунки-фактури не прямували разом з товаром, а були направлені на адресу підприємства засобами поштового зв'язку, оскільки відповідно до гр. 24 «Документы, приложенныеотправителем» залізничних накладних, наданих Позивачем до документів митного оформлення рахунки-фактури прямували разом із товаром та іншими товаросупровідними документами. Однак, ці документи вказані в залізничних накладних без зазначення їх номерів та дат, що унеможливлює їх ідентифікацію з документами, поданими до митного оформлення.
Отже, сумніви митниці що до митного оформлення Позивачем надані інші рахунки, ніж ті, що прямували разом із товаром є цілком обґрунтованими.
Вищенаведені розбіжності спростовують твердження позивача, викладені в позовній заяві, що надані декларантом рахунки-фактури контрактоутримувача та рахунки виробника підтверджують заявлену митну вартість товару.
Разом із цим, твердження позивача, про те, що рахунки виробника товару не є обов'язковими документами відповідно до частини 2 статті 53 МК України, спростовується наступним.
Відповідно до п.3ч.2 статті 53 МК України, обов'язковими документами, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, є рахунки-фактури на оцінюваний товар незалежно від того, надані ці документи продавцем або виробником цього товару (у випадку ввезення товару за непрямим контрактом).
Так, за умовами контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку від 01.03.2016 № 16, умовами поставки визначено DАР ст. Соловей/Тополі. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
Відповідно ч.10ст.58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Згідно пункту б частини 2 статті 53 МК України обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін.
- суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
В даному випадку в порушення п.6 ч. 2 ст. 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів. Позивачем не надано.
Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що товар постачається на умовах DАР ст.Соловей/Тополі, згідно яких витрати на транспортування товару несе Продавець, то подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України.
Однак дане твердження суперечить змісту частини 2 статті 53 МК України, оскільки, як вказувалося вище, документи, що містять відомості про вартість перевезення, подаються у будь-якому разі, незалежно від умов поставки.
Крім того, Позивач помилково вважає, що документом, який підтверджує транспортну складову митної вартості товару, є залізничні накладні. При цьому ПАТ «ДМКД» зауважує, що в цих накладних вказана вартість транспортування.
Однак твердження позивача про оплату витрат на перевезення Продавцем товару спростовується відомостями, зазначеними в графі 23 залізничних накладних, в якій вказано, що платником тарифу по Російській залізниці є Акціонерне товариство «Перша вантажна компанія».
При цьому жодних документів щодо взаємовідносин між Продавцем та Акціонерним товариством «Перша вантажна компанія» до митного оформлення не надано.
Вищевикладене не дає підстав стверджувати, що саме продавцем товару - ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомнания» сплачено вартість перевезення, як цього вимагають умови поставки DАР, а також, що ці витрати включені у вартість товару.
На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом Позивача до документів митного оформлення надано висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від07.04.2016 №1396.
Експертом ДП "Укрпромзовнішекспертиза" проведений аналіз цінових умов контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, згідно із додатком від 01.03.2016 № 16, відповідно до якого предметом імпорту є залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), за ціною 2320,42 руб.РФ/т на умовах DАР -ст.Соловей/Тополі.
Наданим висновком ДП "Укрпромзовнішекспертиза" від 07.04.2016 № 1396 зазначено, що рівень цін на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%), а саме 2320,42 руб.РФ/т, можна вважати таким, що відповідає поточній кон'юктурі ринку. Проте, висновок не містить інформації, що ціна на залізорудний концентрат (вміст заліза 66%) яка становить 2320,42 руб.РФ/т є базовою та використовується для розрахунку фактичної ціни в залежності від вмісту Ре шляхом додавання або віднімання надбавки чи знижки до базової ціни сировини, що становить 29,22 руб.РФ/т за 1% долі Fе в пропорції. Рівень надбавки або знижки до базової ціни сировини, що становить 29,22 руб.РФ/т не аналізується, хоча є складовою митної вартості оцінюваного товару.
При цьому, висновок містить посилання на інформацію стосовно порядку формування цін на залізорудну сировину на світовому ринку - за довготерміновими контрактами (фіксована ціна, як правило, на один рік) і на вільному ринку (спот) та зазначає, що в Росії торгівля залізорудною сировиною на вільному ринку відбувається в обмежених обсягах, оскільки головним чином, поставляється по корпоративним цінам в рамках вертикально- інтегрованих структур, а також експортується в Україну.
В той же час загальнодоступне видання ДП «Укрпромзовнішекспертиза» «Дайджест цін товарів на світових ринках» № 49 - № 53 не містить довідкової інформації про рівень ціни залізорудного концентрату на світових ринках, що може свідчити про відсутність в Росії протягом січня - березня 2016 торгівлі залізорудною сировиною на вільному ринку.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Під дійсною вартістю відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
За митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
На підставі відомостей Інтернет-ресурсів та інформації висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.04.2016 № 1396 наявні підстави вважати, що ПАТ «Дніпровський меткомбінат» не виконуються положення Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оскільки наявна вірогідність визначення ціни залізорудного концентрату саме з урахуванням поставок по корпоративним цінам в рамках вертикально-інтегрованих структур.
Висновком від 07.04.2016 № 1396 наголошено, що наведений рівень цін може змінюватись в залежності від якості зазначеного товару, умов оплати, розміру партії, кон'юктурної ситуації на ринку, тощо. Отже, оцінювана партія товару, заявлена за МД від 08.04.2016 № 110010000/2016/020539 не відповідає зазначеним у висновку якісним показникам.
Таким чином, зазначені підстави унеможливлюють використання наданого висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 07.04.2016 № 1396 для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, п.3 ст. 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступні документи:
-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
-рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
-рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
-якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
-за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
-виписку з бухгалтерської документації;
-каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
-якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларанта повідомлено про можливість (відповідно до пункту 6, ст.53 МКУ) подати будь-які інші наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.
Листом від 11.04.2016 № 062Д/519, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений п.3 ст. 53 МКУ та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно п.8 ст.55 МКУ.
Відповідно до п. 6.2 та 6.3 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі якщо:
-заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
-невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
-неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України;
-відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (ст. 59 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (ст. 60 МК України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МК України) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ).
Саме тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницею резервний метод визначення митної вартості (ст. 64 МКУ) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
Також, відповідно до ст. 337 МК України, митницею здійснено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях поданих до митного контролю із даними, які містяться в інших деклараціях.
Судом також встановлено, що при здійсненні контролю співставлення посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар «концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.
Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 - 2,8569 руб.РФ/кг, МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020301 - 2,8534 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Ре 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб.РФ/т. Таким чином, вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг, а Позивачем за контрактом із посередником заявлено 2,330 РФ/кг.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Ре у складі порівняних товарів, відповідно до п.5 ст.59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
При цьому ціна «концентрату залізорудного агломераційного» з базовим вмістом Fе 66% на умовах СРТ Дніпродзержинськ за прямим контрактом складає 2,843 руб.РФ/кг при базовій ціні сировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб.РФ/т без ПДВ та вартості плати за перевезення, при цьому вартість перевезення - 580 руб.РФ/т.
На підставі зазначеного базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом без урахуванням плати за перевезення, тобто на умовах EXW, складає 2,263руб.РФ/кг.
у зв'язку з тим, що оцінюваний товар імпортується на умовах поставки DАР ст.Соловей/Тополі митницею проведено коригування вартості на суму плати за перевезення.
Відповідно до наданих декларантом документів (залізничних накладних) відстань від станції РЗД «Стойленская» до станції Соловей складає 190 км. За відомостями гр. 37-57 залізничних накладних транспортна складова територією Росії становить 3607390 руб.РФ, розрахункова маса складає 16310000 кг .
Розрахункова маса зазначена у залізничних накладних суттєво відрізняється від заявленої маси оцінюваного товару за МД. Пояснень стосовно розбіжності у вазі декларантом не надано. Оскільки зазначена розбіжність не впливає на вартість перевезення одиниці товару, можна скористатися інформацією перевізних документів наданих декларантом для проведення розрахунку вартості перевезення: 3607390 / 16310000 = 0,221177 руб/кг.
Отже, базова ціна сировини з базовим вмістом Fе 66% на умовах DАР ст.Соловей/Тополі «концентрату залізорудного агломераційного» за прямим контрактом з урахуванням коригування транспортних витрат складатиме: 2,263 + 0,221177 = 2,484177 руб.РФ/кг.
Оскільки у митного органу відсутні документально підтверджені відомості щодо торгівельної надбавки посередника декларанту ПАТ «ДМКД» запропоновано надати такі відомості для можливості проведення розрахунку відповідно до комерційних умов зовнішньоекономічної угоди (посередницький контракт) згідно із зазначеними вище положеннями МКУ.
Листом від 12.04.2016 № 062Д/524 надісланим у складі електронного повідомлення декларантом проінформовано митницю про відсутність відомостей щодо торгівельної надбавки та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідноп.8ст.55 МК України.
Документального обґрунтування зниження базової ціни товару декларантом також не надано.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до п.5 ст.59, 60 МКУ використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригування зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Відповідно до наданих декларантом рахунків виробника вартість оцінюваного товару незалежно від вмісту Fе складає 1550 руб.РФ/т. Оскільки рахунок виробника не містить відомостей стосовно умов поставки, вартість у зазначеному рахунку розраховується на умовах EXW. Згідно з визначеною вартістю перевезення окремо по території Росії таУкраїни, можна розрахувати вартість виробника на умовах DАР ст.Соловей/Тополі: 1550 + 221,177 руб.РФ/т = 1771,177 руб.РФ/т.
Маючи базову вартість продавця за зовнішньоекономічним контрактом, на умовах DАР ст.Соловей/Тополі на рівні 2320,42 руб.РФ/т, можна розрахувати торгівельну надбавку: 2320,42 - 1771,177 руб.РФ/т = 549,243 руб.РФ/т. Після проведення розрахунків маємо наступні похідні для проведення перерахунку відповідно до положень МКУ:
-2481,39руб.РФ/т - базова ціна сировини при базовому вмісті Fе 66% з урахуванням вартості перевезення скоригована згідно умов поставки (FАР ст. Соловей/Тополі) - (МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020288 № 110010000/2015/020301);
-549,24руб.РФ - розрахована митним органом торгівельна надбавка;
-29,22 руб.РФ/т - надбавка або знижка до базової ціни за 1% Fе долі в пропорції.
Згідно із вимогами п.5 ст.59 МК України можна провести коригування вартості оцінюваного товару в залежності від комерційних умов зовнішньоекономічної операції (непрямий контракт) та фактичних якісних показників оцінюваної партії товару за наданим декларантом сертифікатами якості:
-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,2%, вага - 8 837,3т розрахована вартість складатиме (2 484,17+0,2x29,22+549,24) х 8 837,3 = 26 807 242,57руб.РФ;
-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,3%, вага - 8 833,6 т розрахована вартість складатиме (2 484,17 + 0,3x29,22+549,24)х8 833,6 = 26 899 266,03 руб.РФ;
-для концентрату залізорудного з вмістом Fе 66,7%, вага - 4 404,75 т розрахована вартість складатиме (2 484,17+0,7х 29,22 + 549,24)х4404,75 =13 438 680,82 руб.РФ.
Загальна митна вартість складатиме 67 145 189,42 руб.РФ. Загальна вага 22 075,65 т.
Таким чином, коригування митної вартості проведено за рішенням від від 12.04.2016 № 110010000/2016/600079/1, розраховане відповідно до положень п.5 ст.59 МКУ середня митна вартість імпортованого товару складатиме 3,0433 руб.РФ/кг.
Таким чином, Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до ст. 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
В силу частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому у задоволенні позовуПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів слід відмовити за викладених підстав.
Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко