Справа № 817/1378/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2016 р.Р і в н е 817/1378/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Єрмошкіна Л.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник Охман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3
до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області
про визнання нечинним рішення
В С Т АН О В И В:

Позивач, Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, про визнання нечинним рішення Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно- господарського штрафу у сумі 1700,00 грн. та скасування постанови №029421 від 13.07.2016.

Згідно спірної постанови до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. за допущене 09.06.2016 на 160 км + 25 м а/д Київ-Ковель порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена част.1 абзацом 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст.48 цього Закону.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником сідлового тягача марки VOLVO моделі FН 12/38/ 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане ВРЕР ДАЇ м. Костопіль), який був наданий у тимчасове користування (оренду) Товариству з обмеженою відповідальністю «Ліс Торг Переробка». Проте, оскаржуваною постановою начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області саме до позивача був застосований адміністративно-господарський штраф в сумі 1700,00 грн. Зважаючи на те, що позивачем не надавалися жодні послуги з перевезення вантажів, а орендар автомобіля використовував його у власній господарській діяльності 09.06.2016 без наявності полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та без наявності індивідуальної контрольної книжки водія, позивач стверджував, що притягнення його до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт при наданні послуг з перевезення вантажу за таких умов є протиправним.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовільнити та скасувати спірну постанову.

Відповідач проти позову заперечував, представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові заперечення (вх.№13728/16 від 12.10.2016), у яких зазначив, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області 09.06.2016 під час проведення рейдової перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у транспортному засобі, що належить позивачу, було встановлено, що перевезення вантажів здійснюється з порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та без наявності індивідуальної контрольної книжки водія. Вказані матеріали були передані для розгляду за територіальністю до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області. За результатами розгляду вказаних матеріалів без участі позивача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, була винесена оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу. На думку представника відповідача, за даних обставин начальник Управління не мін прийняти іншого рішення, окрім як про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт, тому оскаржувана постанова прийнята в повній відповідності до вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні (а.с.35-38).

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області під час проведення 09.06.2016 рейдової перевірки на автомобільній дорозі: км 160 + 25 а/д М-07 Київ-Ковель було встановлено, що з використанням транспортного засобу VOLVO FH 12.380, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, надавалися транспортні послуги з перевезення вантажу без наявності полісу особистого страхування водія від нещасних випадків на транспорті та без наявності індивідуальної контрольної книжки водія, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.06.2016 №003817 (а.с.41).

За вказане порушення вимог, тобто за надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі абзацу третього частини першої статті 60 цього Закону відповідно до постанови начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області від 13.07.2016 №029421 до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 був застосований адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (а.с.42).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року №2344-III (надалі - Закон №2344-ІІІ).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно пункту 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-ІІІ документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону №2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено в абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, суб'єктом відповідальності за вказане правопорушення є автомобільний перевізник.

В розумінні вимог ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є власником сідлового тягача марки VOLVO моделі FН 12/38/ 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 видане ВРЕР ДАЇ м. Костопіль). Даний транспортний засіб відповідно до Договору найму (оренди) №652387 серії НАІ від 05.05.2016 був переданий в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Ліс Торг Переробка» до 05.05.2018, що не заперечувалось представниками сторін, яке письмово повідомило, що згідно товарно-транспортної накладної №0100071 від 09.06.2016 надало послуги по перевезенню вантажу ФОП ОСОБА_6 09.06.2016 автомобілем НОМЕР_2 по маршруту з м. Білокоровичі до м. Костопіль (а.с.22).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з даною товарно-транспортною накладною від 09.06.2016 перевізником деревини від ДП «Білокоровицький лісгосп» (вантажовідправник) до ФОП ОСОБА_6 (вантажоодержувач) є ТОВ «Ліс Торг Переробка» (а.с.21).

Дана обставина підтверджує факт використання 09.06.2016 товариством з обмеженою відповідальністю «Ліс Торг Переробка» транспортного засобу марки VOLVO моделі FН 12/38/ 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 в господарській діяльності для перевезення відповідного вантажу, а тому позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб'єктом відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас відповідно до ч. 3 вказаної статті цього ж Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, однак, разом з тим, порушив права та інтереси позивача у справі, так як виніс рішення про притягнення до відповідальності особи, яка по суті не вчиняла описаного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області №029421 від 13.07.2016 про застосування адміністративно-господарського штрафу підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позов - задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 551,20 грн. згідно квитанції 0.0.591691061.1 від 27.07.2016 підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області №029421 від 13.07.2016.

Присудити на користь позивача суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.