Справа № 809/1232/16
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Справа № 809/1232/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитин Н.М.

при секретарі судового засідання Мулі Х.О.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №328670-17 від 30.06.2016,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №328670-17 від 30.06.2016.

Позовні вимоги мотивовано тим, що транспортний податок на транспортний засіб власника ОСОБА_2, марки PORSCHE, моделі CAYENNE, загальний легковий універсал- В, об'єм двигуна 2967, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2013., - в розмірі 25000,00 грн. відповідачем нараховано протиправно, в порушення статей 12, 267 Податкового кодексу України. Зазначає, що зміни до об'єкта оподаткування транспортним податком були внесені пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду (2016 року)в якомутакі нові привила застосовуються, а відтак, враховуючи те, що відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 груднятого ж року, бюджетним періодом, в якому має застосовуватися транспортний податок до обєктів оподаткування, визначених відповідно до Закону України №909-VІІІ від 24.12.2015 року«Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», є 2017 рік. Згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України було введено новий транспортний податок, відповідно до якого, платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., а згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ №159333, транспортний засіб марки PORSCHE, моделі CAYENNE, реєстраційний номер НОМЕР_1 має об'єм двигуна 2967, отже вказаний транспортний засіб не є об'єктом оподаткування.

Також у додаткових поясненнях позивач зазначив, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не були надані суду докази, що транспортний засіб марки PORSCHE, моделі CAYENNE, загальний легковий універсал-В, об'єм двигуна 2967, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2013, має середньоринкову вартість понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Позивач в судове засідання не зявився, суду направив клопотання де просить проводити судовий розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала, з мотивів викладених в письмовому запереченні (а.с.28-29), в задоволенні позову просила відмовити. Суду пояснила, що на підставі п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями за ставкою, визначеною п.267.4 ст.267 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, був проведений розрахунок транспортного податку за 2016 рік та сформовано податкове повідомлення-рішення (форма «Ф») від 30.06.2016 р. №328670-17, яке було направлено платнику ОСОБА_2 рекомендованим листом 23.06.2016 року. Дане податкове повідомлення-рішення було прийняте з дотриманням норм чинного законодавства, а вартість автомобіля визначено відповідно до ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету міністрів України № 66 від 18.02.2016 року та відповідний розрахунок проведено на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 є власником транспортного засобу, марки PORSCHE, моделі CAYENNE, загальний легковий універсал - В, об'єм двигуна 2967, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2013. Вказана обставина не заперечується і визнається сторонами, та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

Державною податковою інспекцією у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 30.06.2016 було прийнято податкове повідомлення - рішення №328670-17, яким визначено податкове зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 гривень за 2016 рік (а.с.11).

Підставою для визначення позивачу транспортного податку слугували висновки контролюючого органу про те, що згідно бази даних, наявної в ДПІ у м. Івано - Франківську позивачу належить транспортний засіб марки PORSCHE, моделі CAYENNE, загальний легковий універсал- В, об'єм двигуна 2967, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2013, який у відповідності до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування (а.с.49).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно положень підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Кодексу, податкове законодавство ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності - згідно якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Зазначений принцип визнано законодавцем однією з основних засад податкового законодавства.

Приписами статті 5 Кодексу визначено порядок співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, а саме, що для регулювання відносин у сфері справляння податків і зборів, застосовуються поняття, правила та положення, які встановлено Податковим кодексом України.

Порядок формування доходної частини бюджетів, визначено у частині третій статті 27 Бюджетного кодексу України, а саме: закони України, які впливають на показники бюджету і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

З урахуванням вимог чинного законодавства зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014, який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема статтю 267 Податкового кодексу України викладено в новій редакції та згідно змін якої введено транспортний податок. Тобто не пізніш як за шість місяців до початку 2016 року.

Відповідно підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 даного Кодексу базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Зокрема, підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 даної статті Податкового кодексу України встановлено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже, з врахуванням 2016 року, як податкового (звітного) року, ОСОБА_1 визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №66 від 18.02.2016, Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №403 від 10.04.2013, критерії транспортного засобу позивача марки PORSCHE, моделі CAYENNE, загальний легковий універсал- В, об'єм двигуна 2967, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2013 р., підпадають під визначення об'єкт оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки такий використовувався до 5 років, про що свідчить рік випуску автомобіля 2013, та середньоринкова вартість його становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, що підтверджується наданими відповідачем копіями розрахунків вартості аналогічних автомобілів PORSCHE CAYENNE із офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (а.с.51-54).

Натомість позивачем не надано суду доказів про те, що середньоринкова вартість транспортного засобу позивача становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

З приводу застосування принципу стабільності до локальних актів органів місцевого самоврядування, суд зазначає наступне.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлених місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного року, що настає за плановим.

Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (пункт 12.5 статті 12 Податкового кодексу України).

Положення Про податок на майно затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради №10-3 28.01.2016, яким встановлено на території міста Івано-Франківська місцеві податки і збори, серед яких транспортний податок (пункт 3 Положення). Вказане Положення оприлюднене у газеті Західний курєр 04.02.2016.

Однак, у відповідності до пунктів 7, 4 Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році № 909-VIII від 24.12.2015, який набрав чинності з 01.01.2016, установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 146 Конституції України, інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Отже, мотивування позивачем вимог щодо застосування в даному випадку норм рішень органу місцевого самоврядування не раніше початку бюджетного періоду, є безпідставним.

З приводу пріоритетності приписів Податкового кодексу України та Бюджетного кодексу України по відношенню до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році № 909-VIII від 24.12.2015, суд звертає увагу на те, що зокрема цей Закон визначає дію підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України в часі.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України викладене у Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, відповідно до абзацу 2 пункту 2 якого, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Однак, сплата транспортного податку не є відповідальністю за правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу. Натомість, обов'язок зі сплати податків встановлений статтею 67 Конституції України.

Отже, підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України не є нормою, яка пом'якшує або скасовує відповідальність особи, а тому згідно вимог частини 1 статті 58 Конституції України не має зворотної дії в часі.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 267.5.1. пункту 267.5. статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Порядок обчислення та сплати податку визначений пунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, пунктами якої визначено вичерпні випадки нарахування транспортного податку відносно місячних строків, серед яких не міститься нарахування вказаного податку у період з моменту прийняття рішення органом місцевого самоврядування.

Згідно з підпунктом 267.6.2. пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, позивачем не доведено протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач приймаючи 30 червня 2016 оскаржуване податкове повідомлення-рішення №328670-17 про визначення суми податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік на суму 25000,00 грн., діяв з урахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття, на підставі та в межах повноважень визначених Законом, а відтак позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 22.11.2016 року.