Справа № 826/8665/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8665/16 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

представника третьої особи

на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29217607 від 12 квітня 2016 року, про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року закрито провадження у справі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просила її задовольнити, в той час, як представник третьої особи на стороні відповідача проти цього заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного перегляду інші учасники судового розгляду до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 лютого 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк», як банком, та ОСОБА_5, як позичальником, укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит в іноземній валюті у розмірі 117900,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж 01 лютого 2008 року між банком, як іпотекодержателем, та ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11 (у подальшому змінено прізвище на ОСОБА_10), ОСОБА_9, як іпотекодавцями, укладено договір іпотеки №76263, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстраційним №144.

Згідно з умовами договору іпотеки, іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку квартиру.

У подальшому, 12 грудня 2011 року, між банком та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1, за умовами якого банк передав, а ТОВ "Кей-Колект" прийняло на платній основі права вимоги щодо погашення заборгованості на підставі низки кредитних договорів та договорів забезпечення, у тому числі, за договорами, укладеними із ОСОБА_5

На підставі договору факторингу, між банком та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, до переліку яких входить також договір іпотеки, укладений між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11 (у подальшому змінено прізвище на ОСОБА_10), ОСОБА_9

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» на адресу ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 направлено вимогу від 01 лютого 2016 року про усунення порушення, а саме про оплату на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованості протягом тридцяти днів із моменту отримання вимоги, а також повідомлено, що у разі невиконання вимоги ТОВ «Кей-Колект» має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

07 квітня 2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до органу державної реєстрації із заявою про реєстрацію за ним права власності на предмет іпотеки разом із копіями відповідних документів, за результатами розгляду яких 12 квітня 2016 року приватним нотаріусом Кобелєвою А.М. прийнято оскаржуване рішення, яким право власності на квартиру зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект», інформацію про що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вважаючи такі дії та рішення нотаріуса щодо проведення державної реєстрації протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 7 вказаної статті суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 цього Кодексу передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, отже, спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин, тому має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись «судом, установленим законом» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що спір у даній справі випливає із цивільних правовідносин, а тому він не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволе6ння, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 21 листопада 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.