Справа № 2-а-80/10
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Перечинський районний суд Закарпатської області
Справа № 2-а-80/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2010 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В.О.,

при секретарі Багара Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідач не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АО № 045477 від 08 квітня 2010 року та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 066646 від 08 квітня 2010 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 квітня 2010 року інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АО № 0045477. Згідно вказаного протоколу, він керуючи автомобілем марки Фольксваген д/н 3Е54093 о 10 год. 37 хв. на 808 км. автодороги Київ-Чоп не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР України. З даним протоколом, він не погодився та пояснив вищевказаному інспектору, що 08 квітня 2010 року біля 10 год. 30 хв., керуючи своїм автомобілем по автодорозі Київ-Чоп, він почув підозрілі звуки, які надходили з двигуна автомобіля, а тому змушений був здійснити вимушену зупинку для перевірки технічного стану автомобіля, включивши при цьому аварійну світлову сугналізацію. Однак, всупереч його поясненням, цього ж дня інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 066646 згідно якої, його визнано винним у вчиненні провопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Вищевказаний протокол та постанову вважає незаконними, та такими, що складені з грубим порушенням ст.ст.24, 55, 59 Конституції України, ст.ст. 33, 245, 251, 268, 280 КУпАП. Тому, на підставі вищенаведеного просить визнати неправомірними дії інспектора Писаренко Л.Л. по складанню протоколу та скасувати вказану постанову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що 08 квітня 2010 року біля 10 год. 30 хв., керуючи своїм автомобілем по автодорозі Київ-Чоп, він почув підозрілі звуки, які надходили з двигуна автомобіля, а тому вимушений був здійснити зупинку для перевірки технічного стану автомобіля, з»їхавши ближче до узбіччя, включив аварійну світлову сугналізацію і почав лагодити автомобіль.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст.128 КАС України.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 16 квітня 2010 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, не було надано відповідних доказів, тому суд вирішує справу на основі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 6 ст. 71 КАС України.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 08 квітня 2010 року біля 12 год. 30 хв. він їхав автомобілем марки «Фольксваген» по автодорозі Київ-Чоп, яким керував ОСОБА_1, почувши підозрілі звуки, які надходили з двигуна автомобіля вони з»їхали до узбіччя, після чого ОСОБА_1 включив аварійну світлову сигналізацію і почали лагодити автомобіль, і в той час до них під»їхав інспектор ДПС ОСОБА_2, який склав протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 вказавши, що останній зупинив свій автомобіль в дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 08 квітня 2010 року біля 12 год. 30 хв. вона їхала автомобілем марки «Фольксваген» по автодорозі Київ-Чоп, яким керував ОСОБА_1, почувши підозрілі звуки, які надходили з двигуна автомобіля вони зїхали до узбіччя, після чого ОСОБА_1 включив аварійну світлову сигналізацію і пішов разом з ОСОБА_5 лагодити автомобіль, в той час до них підїхав інспектор ДПС ОСОБА_2, який склав протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 вказавши, що останній зупинив свій автомобіль в дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено».

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з таких підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.п.1,3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст.18 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Згідно ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2010 року інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2, складено протокол про адміністративне правопорушення серії АО № 045477, згідно якого ОСОБА_1 о 10.30 год. по автодорозі Київ-Чоп на 808 км, керував транспортним засобом «Фольксваген» д/н 3Е54093 не виконавши вимогу дорожнього знаку 3.34 ПДР України (а. с. 5).

Також встановлено, що цього ж дня інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2, на підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 066646 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с.4).

Крім цього встановлено, що позивач здійснив зупинку свого автомобіля у зоні дії дорожнього знаку 3.34 (Зупинку заборонено), увімкнувши при цьому аварійну світлову сигналізацію, через несправність двигуна, про що свідчать пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно п. 15.14 Правил дорожнього руху України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 9.9 «а» цих Правил аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно п. 1.10 вказаних Правил вимушеною зупинкою є припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі.

Як убачається із постанови, що оскаржується, в такій не зазначено доказів, на підставі яких було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, не враховано пояснення позивача з цього приводу, не зазначено свідків, які б могли підтвердити факт порушення позивачем під час керування транспортним засобом вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено» тощо. Отже, із постанови взагалі не видно з яких підстав інспектор ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержант міліції ОСОБА_2 встановив, що позивач порушив правила дорожнього руху.

Також, при складанні постанови субєктом владних повноважень інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 вчинено ряд порушень вимог ст. 280 КУпАП, а саме не зясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо.

Пленум Верховного Суду України Постановою № 14 від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності (п.24).

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України № 111 від 27 березня 2009 року взаємовідносини працівника ДПС з учасниками дорожнього руху мають ґрунтуватися на принципах дотримання законності, забезпечення свободи та недоторканності особи, забезпечення її прав, уважному, доброзичливому і поважному ставленні до громадян (п.28.1).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вимушено здійснив зупинку свого транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку 3.34 (Зупинку заборонено) через несправність двигуна та те, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст.1,2,3,17,18,70,71, 86, 159-163 КАС України, ст.ст. 222, 251, 258, 288 КУпАП, Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 27 березня 2009 року за № 111, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання неправомірними дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АО № 045477 від 08 квітня 2010 року та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 066646 від 08 квітня 2010 року - задовольнити .

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержанта міліції ОСОБА_2 по складанню протоколу про адміністративне правопорушення серії АО № 045477 від 08 квітня 2010 року відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АО № 066646 від 08 квітня 2010 року, винесену інспектором ДПС Ужгородського окремого взводу ДПС сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий: Чепурнов В.О.