Справа № 826/14029/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

21 січня 2015 року м. Київ № 826/14029/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особи без самостійних вимог на предмет спору треті особи з самостійними вимогами на предмет спору до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Київське квартирно - експлуатаційне управління Міністерства оборони України, Київське квартирно - експлуатаційне управління №12, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Печерської районної в місті Києві державної адміністрації
провизнання протиправним та скасування розпорядження від 21.05.2014р. №266 в частині,
В С Т А Н О В И В:

Постановою суду від 15.12.2014р. в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_5 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва» в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_1.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_4 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва»в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_2.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_3 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва»в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_3.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_6 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва»в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_4.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_7 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва»в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_5.

6 жовтня 2014 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та одночасно подано адміністративний позов до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача №266 від 21.05.2014р. «Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній власності та розташовані на території Печерського району м. Києва»в частині включення до реєстр гуртожитків, затвердженого розпорядженням Печерської районної у м. Києві державної адміністрації №159 від 12.08.2008р. (із змінами від 13.04.2009р. №297 та від 14.06.2010р. №340) квартири АДРЕСА_6.

В судовому засіданні 16.10.2014р. суд залучив даних осіб до участі у справі в якості третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору.

29 грудня 2014 року через канцелярію суду від представника третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить суд ухвалити додаткове судове рішення за позовними вимогами третіх осіб з самостійними вимогами.

В судовому засіданні 20.01.2015р. представник третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору підтримав подану заяву.

В судовому засіданні 20.01.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши в письмовому провадження заяву представника третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Як вбачається судом, треті особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскаржують розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №266 від 21.05.2014р. в частині включення до реєстр гуртожитків квартир №43, 48, 30, 27, 34 та 46 будинку АДРЕСА_1, з тих самих підстав, що й позивач у справі - ОСОБА_1

Постановою суду від 15.12.2014р. встановлено, що Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією 21.05.2014 затверджено Розпорядження № 266 "Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва". Вказаним розпорядженням внесено зміни до Реєстру гуртожитків, що був затверджений Розпорядженням райдержадміністрації № 159 від 12.02.2008р.

Відповідно до п. 17 Реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва (із змінами внесеними Розпорядженням № 266 від 21.05.2014), до таких відноситься два парадних будинку, АДРЕСА_1, квартири № з 25 по 48.

Треті особи з самостійними вимогами на предмет спору, які відповідно до ордерів № 00224 від 18.11.1996 - ОСОБА_5, №01734 від 26.10.1993р. - ОСОБА_4, №031256 від 10.04.2001р. - ОСОБА_3, №00050 від 13.08.2003р. - ОСОБА_6, №024433 від 28.08.2000р. - ОСОБА_7 та №031461 від 13.12.2001р. - ОСОБА_2 мешкають у комунальній квартирі №43, 48, 30, 27, 34 та 46 у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, вважають, що вказане розрядження прийнято з порушенням п. 3 "Примірного положення про гуртожитки" затвердженого ОСОБА_8 Міністрів УРСР України № 208 від 03.06.1986р., оскільки таким фактично змінено статус будинку в якому вони мешкають з "житлового будинку призначеного для постійного проживання" на "гуртожиток", чим в свою чергу порушено їх право на користування займаним житлом без урахування особливостей щодо порядку приватизації житлових приміщень у гуртожитках.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про безпідставність позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до наявних матеріалів справи будинок АДРЕСА_1 у м. Києві знаходиться у відомчій належності Міністерства оборони України та перебуває на балансі будинкоуправління № 12 Київського КЕУ.

З наданих матеріалів вбачається, що будинок, АДРЕСА_1 в м. Києві збудовано у 1940 році та про інвентаризована при первинній інвентаризації як гуртожиток, в подальшому, а саме у 1987 році, після капітального ремонту, інвентаризацією встановлено, що до гуртожитку відносяться квартири з 25 по 48 з приміщеннями гуртожитку коридорного типу.

Вказана обставина підтверджується зокрема копіями акту приймання виконаних робіт по капітальному ремонту, затвердженого начальником КЕУ ККВО від 13.06.1987р., копією плану на будівлю, копією оціночного акту № 1 від 10.06.1987р., копією технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 в м. Києві, копіями ОСОБА_9 технічної інвентаризації м. Києва Київська міська державна адміністрація від 04.06.98р. № 2267 та від 24.10.2014. № 42662 (И-2014), а також копіями довідок за Формою №3, що видавались позивачу та третім особам у 2005, 2007, 2010 та 2014 роках.

За таких обставин спірним Розпорядженням в супереч доводам третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору статусу квартир №№ з 25 по 48 включно, в будинку, АДРЕСА_1, м. Київ, з "житлового будинку призначеного для постійного проживання" на "гуртожиток" не було.

Більш того як вбачається із змісту Розпорядження від 21.05.2014 № 266, таке винесено з метою внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва, що був затверджений Розпорядженням райдержадміністрації № 159 від 12.02.2008р.

Відповідно до змісту Реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва, затвердженого Розпорядженням райдержадміністрації № 159 від 12.02.2008р. квартири №№ з 25 по 48 включно, в будинку, АДРЕСА_1, м. Київ, наявні у такому під порядковим номером - 19.

З аналізу наведених фактичних обставин справи відповідач спірним Розпорядженням, в частині заявлених вимог, змінено лише порядковий номер квартир №№ з 25 по 48 включно, в будинку, АДРЕСА_1, м. Київ, з 19 на 17 в Реєстрі гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва

За таких обставин суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення винесене владним суб'єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Розпорядження № 266 "Про внесення змін до реєстру гуртожитків, які перебувають у приватній, державній, комунальній, колективній, власності та розташовані на території Печерського району м. Києва" від 21.05.2014р. винесене Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією, не створює жодних правових наслідків для третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору та не змінює стану їх суб'єктивних прав.

Отже, спірне Розпорядження не є юридично значеним для третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки вказаних осіб шляхом позбавлення їх можливості реалізувати належне їм право або шляхом покладення на них будь-якого обов'язку, отже саме по собі не породжує для третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на їх права та обов'язки.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що оскільки спірне Розпорядження не породжує для третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на їх права та обов'язки, то не виникає і передумови для здійснення захисту права або законного інтересу, шляхом скасування такого Розпорядження, а отже позовні вимоги третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 165, 168, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог третім особам з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 повністю.

ОСОБА_8 може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.В. Амельохін