Справа № 813/4137/15
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Справа № 876/7384/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року у адміністративній справі №813/4137/15 за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 23 липня 2014 року, № від 23 липня 2014 року та № від 23 липня 2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 23.07.2014 року №, № та рішення про застосування штрафних санкцій від 23.07.2014 року №.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 182,70 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області на підставі направлення від 27.03.2014 року №198 та наказу від 26.03.2014 року №200 згідно підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78, п.82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 10.07.2014 року №722/17-02/НОМЕР_1 у якому встановлено порушення:

- пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, неподання декларацій з ПДВ за грудень 2012 року, січень - грудень 2013 року;

- п.181.1 ст. 181, п.183.2, п.183.10 ст. 183, ст. 187 ПК України, донараховано ПДВ в розмірі 43239 грн.;

- внесення до декларації про майновий стан та доходи за 2012- 2013 роки перекручених даних, що призвело до заниження оподатковуваного доходу за 2012 рік в розмірі 48977 грн., за 2013 рік в розмірі 1000 грн., донараховано податок з доходів фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності за 2012 рік в сумі 1179,06 грн., порушено п.177.2 ст. 177, пп. 177.5.3 п.177.5 ПК України;

- п.4 ч.1 ст. 4, абз. 1 п.2 ч.1 ст. 7, абз. 3,5 ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", донараховано єдиний соціальний внесок за 2012 рік в сумі 12422,62 грн., за 2013 рік в сумі 347 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області винесено 23.07.2014 року:

- податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1473,83 грн., в тому числі за основним платежем 1179,06 грн. та за штрафними санкціями 294,77 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким позивачу донараховано єдиного внеску у розмірі 12769,62 грн. та штрафні санкції в розмірі 141,57 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість 56428,75 грн., в тому числі за основним платежем 43239 грн., за штрафними санкціями 13189,75 грн.

ДПІ в Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області в акті перевірки (п.1.16.1 акта) зазначено, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року перебував на спрощеній системі оподаткування, з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року перебував на загальній системі оподаткування. Відповідно до п.1.4 акта, платником ПДВ ФОП ОСОБА_1 не реєструвався.

Згідно п.180.1. ПК України, для цілей оподаткування платником податку є: 1) будь-яка особа, що провадить господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб'єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов'язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 172 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об'єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 181.1. ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно до п. 183.1.ПК України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.2. ПК України, у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Згідно п. 183.10. ПК України, будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. (п.177.1 ПК України).

Згідно п.177.5.3. ПК України, остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При складенні акта перевірки відповідачем не досліджувались первинні документи. Висновків щодо врахування чи не врахування сум ПДВ із загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню в акті не наведено.

Судом першої інстанції зазначено, що висновки податкового органу базуються лиш на даних, наведених у п.1.9 акта перевірки - даних звітів по РРО. Хоч в акті перевірки відповідачем вказано, що висновки ґрунтуються також на даних книг КОРО, однак такі твердження спростовуються копіями виписок з книг КОРО за 2012 рік та 2013 рік, оригінали яких подавались для огляду в судовому засіданні першої інстанції позивачем, в яких наведені не ті суми, що вказані у акті перевірки.

Таким чином, висновки відповідача про перевищення позивачем встановленого п.181.1 ПК України розміру операцій, що підлягають оподаткуванню є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимим доказами, здійснені без дослідження первинних документів.

Таким чином, необґрунтованими є висновки податкового органу з посиланням на дані звітів по РРО та книг КОРО про те, що обсяг готівкових коштів, які отримав позивач у 2012 році та 2013 року перевищують 300000 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки податкового органу про порушення позивачем п.181.1 ст. 181, п.183.2, п.183.10 ст. 183, ст. 187 ПК України є необґрунтованими.

Висновки податкового органу про внесення позивачем до декларації про майновий стан та доходи за 2012- 2013 роки перекручених даних також не ґрунтуються на дослідженні первинних документів, є необґрунтованими і безпідставними. Крім того, відповідачем не обґрунтовано в чому саме полягає "перекручення даних" у деклараціях про майновий стан та доходи позивача з посиланням на норми чинного законодавства та дані первинного обліку. При перевірці не досліджувалась суть проведених операцій.

Висновки податкового органу про порушення позивачем п.4 ч.1 ст. 4, абз.1 п.2 ч.1 ст. 7, абз. 3,5 ч.8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", ґрунтуються на вищенаведених висновках податкового органу, викладених в п.2.2.1 акта, які судом визнані необґрунтованими.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року у адміністративній справі №813/4137/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 22 листопада 2016 року.