Справа № 161/4902/16-а 2-а/161/307/16
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Справа № 876/4149/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2016р. по справі № 161/4902/16-а 2-а/161/307/16 за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської, в якому просив: визнати протиправним рішення відповідача від 22.03.2016 року щодо відмови в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Волинської області №18-81 вих. від 10.02.2016 року; зобов'язати відповідача провести з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 % відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області №18-81 вих. від 10.02.2016 року, без обмеження максимального розміру пенсії.

В обгрунтування вимог позову ОСОБА_1 покликався на те, що 01.02.2011 року, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року йому призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячного заробітку, визначеного у відповідній довідці прокуратури Волинської області. В березні 2016 року позивач, на підставі даних, викладених у довідці прокуратури Волинської області №18-81 вих. від 10.02.2016 року, звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 01.01.2016 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

Листом №150/Б-01 від 22.03.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні його заяви. З такими рішенням відповідача ОСОБА_1 незгідний, відтак звернувся до суду для захисту свої прав.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2016р. позов задоволено: визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області від 22.03.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 90 % від заробітної плати на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-81 від 10.02.2016 року; зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 90% його місячної заробітної плати, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18-81 від 10.02.2016 року без обмеження пенсії максимальним розміром.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною та необгрунтованою, Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач покликається на те, що листом від 22.03.2016 року № 150/Б-01 відповідач повідомив гр. ОСОБА_1, про те, що за результатами розгляду заяви щодо визначення права на перерахунок пенсії згідно поданої довідки права на перерахунок заявник немає. Перерахунки за заявами прокурорів із збільшеного заробітку по відповідних категоріях працівників проводились та мають проводитись за чинними на дату перерахунку нормами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789, та у порядку відповідних частин цієї ж статті.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що витратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.01.1991 року, а саме ч. 18 цієї статті передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідач зазначає, що з 01 червня 2015 року згідно пункту 5 Прикінцевих Положень «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 2 березня 2015 року - у зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України втратили чинність. Відповідач вважає, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Пенсії, призначені до 01 червня 2015 року, продовжують виплачувати у раніше встановленому розмірі. Поряд з цим відповідач стверджує, що відповідно до ч. З ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи викладене, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити.

Розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження, на підставі п.3 ч.1 ст.197 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та оцінивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржену постанову слід залишити без змін, виходячи з викладених нижче обставин.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01.02.2011 року перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст.50 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

14.03.2016 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку (правонаступником якого є Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області) щодо перерахування та виплати йому з 01.01.2016 пенсії у розмірі 90 % від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-81 вих. від 10.02.2016 р. у розмірі 90 % від заробітної плати та виплатити різницю за цей період.

Листом №150/Б-01 від 22.03.2016 року відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні його заяви, з підстав відсутності такого права у позивача.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який був чинний на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 р. № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права та встановлено, що пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до частини 18 та частини 19 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Відповідно до нової редакції частини 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. ( частина 2 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 08.07.2011 року).

Оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, однак це не стосується перерахунку вже призначеної пенсії. Механізми і процедури щодо призначення та перерахунку пенсії різні, як за змістом так і за механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Відповідно до частини 2 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Відповідно до статтей 22 та 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України "Про прокуратуру") є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, обсяг прав позивача в частині отримання пенсії в розмірі 90%, які нараховувалися і отримувалися раніше не може бути звуженим у зв'язку із внесення змін у Закон України "Про прокуратуру" та прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури". Під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано попередня відсоткова ставка, з якої визначається розмір пенсії - 90%.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що нова редакція статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" значно звужує зміст та обсяг прав пенсіонерів, яким пенсія була призначена раніше, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення йому пенсії (станом на лютий 2011 року).

Позивачу пенсія була призначена 01 лютого 2011 року, тобто до набрання чинності вказаним законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Щодо твердження відповідача про те, що норми статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зазнали змін, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ці зміни стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Поряд з цим суд зазначає, що позивач у своїй заяві до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області не вимагав провести перерахунок пенсії не застосовуючи максимального розміру пенсії. Однак, згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Відтак таке відсутність такого обмеження є похідним від права на перерахунок пенсії, для осіб, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», та на переконання суду не потребує висування окремої вимоги позивачем до відповідача про вчинення відповідних дій

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені обставини та викладені висновки, колегія суддів вважає оскаржену постанову суду першої інстанції ухвалену з дотриманням вищеназваної правової норми.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2016р. по справі № 161/4902/16-а 2-а/161/307/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.