Справа № 803/1477/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Справа № 876/8378/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

та за участі осіб:

від позивача - Салдан Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Волді» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Волді» до Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Шокобум», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування акту,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Волді» звернувся до суду з адміністративним позовом до Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Шокобум», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії державного виконавця Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Яцук М.В. щодо складання акту опису й арешту майна від 28.09.2016 року та скасувати акт опису й арешту майна від 28.09.2016 року складений при виконанні наказу Господарського суду Волинської області № 903/1334/15 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Шокобум» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1722713,47 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року закрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Волді"" до Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Шокобум", фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та скасування акту. Роз'яснено, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана ухвала винесена неправомірно та порушує його законні права, просить таку скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що предметом спору, окрім протиправності дій державного виконавця при вчиненні виконавчих дій, є також визнання недійсним акту опису та арешту майна в частині включення належного товариству з обмеженою відповідальністю «Волді» майна. Отже, предметом оскарження є не визнання права власності, а правомірність включення державним виконавцем в акт опису та арешту майна речей домашнього вжитку, що за своєю юридичною природою є різним поняттям з різними правовими наслідками та підлягають захисту в порядку різних судочинств.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при примусовому виконанні виконавчого провадження №51323171 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Шокобум" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1 722 713 грн. 47 коп., актом опису та арешту майна державного виконавця Маневицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Яцук М.В від 28 вересня 2016 року було описано та накладено арешт на майно, що є предметом даного позову

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку фактично має місце не адміністративно-правовий спір про захист прав та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин, а цивільно-правовий спір (спір про право), оскільки фактично має наслідком визнання права власності позивача на майно, що перебуває під арештом.

Проте колегія суддів вважає, що висновки про необхідність закрити провадження в адміністративній справі є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 13.12.2010р. №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» з наступними змінами передбачено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. До юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

В п.20 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майнову зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими. Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Слід зауважити, що предметом спору, окрім протиправності дій державного виконавця при вчиненні виконавчих дій, є також визнання недійсним акта опису та арешту майна в частині включення в належного товариству з обмеженою відповідальності «Волді» майна. Отже предметом оскарження є не визнання права власності, а правомірність включення держаним виконавцем в акт опису та арешту майна речей домашнього вжитку, що за своєю юридичною природою є різними поняттями з різними правовими наслідками та підлягають захисту в порядку різних судочинств.

Аналіз чинного законодавства, правової позиції Пленуму ВАСУ, предмета спору дає можливість колегії суддів дійти переконання, що даний спір є спором про право є помилковим, оскільки предметом оскарження є дії та акт державного виконавця щодо опису та арешту майна, яке належить на праві власності за договором дарування не боржнику, а позивачу, а тому такий спір є публічно-правовим, а не приватноправовим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявлений позов є позовом про визнання права власності позивача, що випливає з дій відповідача по виключенню майна позивача з-під акта опису й арешту майна від 28.09.2016 року та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала про закриття провадження підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Волді» задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року про закриття провадження в адміністративній справі № 803/1477/16 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 22.11.2016