Справа № 808/8610/15
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2016 рокусправа № 808/8610/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-проектно- виробнича компанія «Спецзахист»

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» у листопаді 2015 року звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 17.07.2015 та № від 05.10.2015.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Запорізькою ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» за квітень 2015 року, за результатами якої складено Акт № 193/15-1/37778452 від 25.06.2015.

Перевіркою показників податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року та уточнюючого розрахунку до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року № від 16.06.2015 встановлено неправомірне віднесення суми у зменшення суми податкового боргу з ПДВ суму у розмірі 85787,00 грн. та неправомірне зменшення суми ПДВ, що підлягає сплаті за квітень 2015 року.

На підставі висновків акту відповідачем 17.07.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем на 139759,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 69879,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області прийнято рішення про збільшення на 241950,00 грн. розміру нарахованого податкового зобов'язання з ПДВ і на 120975,00 грн. розміру застосованих штрафних (фінансових) санкцій, у зв'язку з чим 05 жовтня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки до початку перевірки ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» надало до контролюючого органу листи від 11.06.2015 про анулювання уточнюючих розрахунків до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року, а тому підстав для їх перевірки не було. Враховуючи, що позивачем на час перевірки також були надані податкова декларація з ПДВ за травень 2015 року та звітна нова декларація з ПДВ за травень 2015 року, якими були відкориговані усі рядки декларації та відображені реальні показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, відповідач мав би у своїх базах відобразити нові показники та не брати до уваги попередній звітних період.

Проте суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» 08.06.2015 подано уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2015 року № , в якому задекларовано суму 364357,00 грн. у рядку 23.1 у зарахування зменшення суми податкового боргу та зменшено нараховану до сплати суму ПДВ у розмірі 53972,00 грн.

Також позивачем 10.06.2015 подано уточнюючий розрахунок з ПДВ у виправлення самостійно виявлених помилок за квітень 2015 року № , ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» зменшило на 36620,00 грн. суму ПДВ, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з ПДВ.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що вказані уточнюючі розрахунки з ПДВ за квітень 2015 року були прийняті податковим органом та відповідні показники відображені в особовому рахунку платника податків.

При цьому 11.06.2015 позивачем до контролюючого органу було надано листи за вих. № 11/06-1, № 11/06-2, в яких підприємство просило анулювати вищезазначені уточнюючі розрахунки, як помилково подані.

ТОВ «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» 16.06.2015 було надіслано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок з ПДВ за квітень 2015 року № , яким у рядку 23.1. у зарахування зменшення суми податкового боргу зазначено суму 347782,00 грн.

Камеральною перевіркою встановлено, що позивачем порушено норми податкового законодавства, а саме платником податку віднесено суму 347782,00 грн. до рядку 23.1 чим зменшило суму податкового боргу з ПДВ за квітень 2015 року, тоді як згідно підсистеми «Облік платежів» АС «Податковий блок» на особовому рахунку підприємства значився податковий борг у розмірі 261995,00 грн. Також підприємством зменшено суму ПДВ, яка підлягала нарахуванню і сплаті за підсумками поточного звітного періоду уточнюючого розрахунку № від 16.06.2015 за квітень 2015 року у розмірі 53972,00 грн., оскільки дана сума вже зменшена за результатами уточнюючого розрахунку № від 08.06.2015, внаслідок чого на особовому рахунку виникла переплата у розмірі 53972,00 грн.

Крім того, підприємством завищено суму від'ємного значення ПДВ у зменшення суми податкового боргу з ПДВ за квітень 2015 року на суму 327737,00 грн., що відбулося в результаті неврахування платником податків при поданні уточнюючого розрахунку від 16.06.2015 за квітень 2015 року значення рядка 23.1, показників, графи 5 уточнюючого розрахунку за квітень 2015 року від 10.06.2015.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п. 49.9 ст. 49 ПК України).

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що показники податкової звітності самостійно зазначаються платником податків в деклараціях та уточнюючих розрахунках, прийняття яких є обов'язком податкового органу, при цьому суд зазначає, що відкликання вказаної звітності шляхом подання будь-яких листів не передбачено чинним податковим законодавством.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність висновків податкового органу щодо порушення платником податків вимог чинного законодавства в частині не врахування показників уточнюючих розрахунків з ПДВ за квітень 2015 року від 08.06.2015 та 10.06.2015 при поданні уточнюючого розрахунку з ПДВ за квітень 2015 року від 16.06.2015, що в свою чергу свідчить про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № від 17.07.2015 та № від 05.10.2015.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що подання платником податків податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року та звітної нової податкової декларації з ПДВ за травень 2015 року, якими відкориговані усі рядки декларації, жодним чином не спростовує допущення платником податків порушень податкового законодавства під час заповнення показників уточнюючих розрахунків з ПДВ за квітень 2015 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому вбачаються підстави для скасування постанови та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року в адміністративній справі № 808/8610/15 скасувати.

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2016 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова