Справа № 2-а-9900/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9900/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну ву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення енської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає та працює в м. _ені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до Закону дни від 28.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ідок Чорнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову могу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, доплату до ітної плати. Однак, всупереч згаданому Закону вказані виплати проводились без застосування ості до встановленого розміру мінімальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених новою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому ач вважає своє право порушеним та просить стягнути з управління праці та соціального захисту ення Коростенської міської Ради недовиплачені кошти, передбачені ст.ст. 37, 39 Закону № 796- в розмірі 44861,4 грн. за період з 01.01.2007 року по 01.01.2010 року.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надав до суду заперечення, в якому позовні вимоги не ав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи З горії. Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які аждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової мога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% мальної заробітної плати та доплату до заробітної плати, як особа, що працює на території ованого добровільного відселення в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Проте в спірний період часу ці доплати та допомоги виплачувались частково, у фіксованому ірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про енсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному ошенні до мінімальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ¦рдженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками етних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та ального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, . і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали ідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам одиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального сту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за ем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної нови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є ним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів "ними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що являються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат пілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно ної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності адено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місце самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною'Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового агйа Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішені Ь цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті 3« України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорноби катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, сі інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову. 1

Виходячи з цього, в межах строку звернення до суду підлягають судовому захисту позо» вимоги за період з 20.04.2009 року по 01.01.2010 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.ІЙ КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позик» невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37,39 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 Кодексі адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради ця І не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуті місцевого виробництва та доплату до заробітної плати відповідно до визначених законом розміри неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської рад перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням спожива продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціаль захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та доплату до заробітної пл згідно ст.39 вказаного закону починаючи з 20.04.2009 року по 01.01.2010 року.

В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адмініст

ративного суду через Коростенський міськрайонний суд проголошення.

Суддя