Справа № 816/1864/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1864/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3А.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) , де просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради, викладеної у листі від 20.09.2016 № 7639/6-16;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів";

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру Полтавської області у межах своєї компетенції повторно розглянути та вирішити відповідно до закону клопотання ОСОБА_3 від 30.08.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення означеної земельної ділянки у власність.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на незгоду із мотивами для відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність, наведених у листі від 20.09.2016 № 7639/6-16, а саме, що земельна ділянка, на яку претендує позивач включено до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на торгах у формі аукціону згідно наказу № 231 від 26.08.2016. Зазначав, що відповідачем не наведено жодної з викладених у статті 123 Земельного кодексу України підстав, за яких позивачу може бути відмовлено, а наведена відповідачем підстава не входить до цього переліку, а тому надана йому відмова є протиправною.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на правомірність оскаржуваних рішень та дій ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, звертав увагу суду, що рішення, оформлене наказом від 26.08.2016 № 231 "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів", було прийнято відповідачем раніше ніж позивач звернувся до них з таким клопотанням (30.08.2016), а тому перший наказ не порушує права позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30.08.2016 ОСОБА_3 подав клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради (а.с. 10, 30).

До клопотання додано графічні матеріали про бажане місцерозташування земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, копію паспорта та ідентифікаційного коду, посвідчення учасника бойових дій.

Рішенням ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 20.09.2016 за вих. № 7639/6-16 повідомлено позивача про те, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_3 включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону. Окремо у листі зазначено, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 898 за окремим дорученням Держгеокадастру в області здійснюється робота по резервуванню земельних ділянок, які можуть бути надані учасникам АТО і членам загиблих учасників АТО за рахунок земель державної та комунальної власності, що перебувають у запасі (а.с. 9, 29).

В судовому засіданні представник відповідача пояснювала, що відповідна інформація про означені земельні ділянки представлена у вигляді довідкових альбомів - атласів з каторграфічними матеріалами по окремих масивах/земельних ділянках у відповідних районах в розрізі сільських рад та міст обласного значення, які опубліковані на веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Враховуючи, що позивач претендував на земельну ділянку не з переліку зарезервованих, які можуть бути надані учасникам АТО і членам загиблих учасників АТО за рахунок земель державної та комунальної власності, що перебувають у запасі, а земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_3 включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону ще до звернення позивача із відповідним клопотанням, то відповідач вважає свою відмову правомірною.

Із такою позицією не погоджується ОСОБА_3 та його представник, пояснюючи, що позивач має право звернутися до уповноважених органів з проханням виділити йому у власність будь-яку вільну земельну ділянку згідно даних Публічної кадастрової карти України.

На думку позивача та його представника оскаржуваний ними наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 є лише наміром про визначення означеної земельної ділянки до продажу на земельних торгах у формі аукціону право оренди на неї, а на момент звернення позивача дана земельна ділянка є вільною, оскільки нікому не надана а ні у власність, а ні у користування. Тому вважали, що позивач правомірно очікував на позитивний розгляд свого клопотання.

У зв'язку із вищенаведеним позивач вважає порушеним свій законний інтерес у тлумаченні згідно з рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес), де розтлумачено поняття охоронюваний законом інтерес, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (надалі - Кодекс або ЗКУ)

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 4 ст. 122 цього ж Кодексу центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.п. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

За змістом пункту б) ч. 1 ст. 121 ЗКУ громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в у розмірі для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 2 статті 123 Кодексу особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що відповідачем відмовлено у задоволенні клопотання позивачу, посилаючись на наявність наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 про те, що земельна ділянка на яку претендує позивач включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 135 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Частина третя статті 136 ЗК України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Судом встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231. Відповідно до даного наказу земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, не надану у власність та користування визначено до продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди на неї, площею 40,8578 га кадастровий номер :00:013:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, входить до складу земельної ділянки площею 40,8578 га кадастровий номер :00:013:0002.

Із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо земельної ділянки у розмірі 2,00 га позивач звернувся 30.08.2016, тобто вже після прийняття відповідачем наказу про включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на яку виставлені на земельні торги.

З огляду на заначене, ГУ Держгеокадастру у Полтавської області на момент приняття наказу "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231 діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а тому правових підстав для його скасування судом не встановлено.

Оцінюючи доводи позивача із посиланням на ч. 2 ст. 134 ЗКУ, згідно якої не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства тощо, суд виходить із такого.

Суд погоджується із позивачем, що за умови звернення останнього, як особи, що має переважне право на отримання певної земельної дялінки, до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області до прийняття останнім рішення про включення до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, останній мав би правомірні очікування на позитивне вирішення свого клопотання у відповідності до вищенаведеної норми.

Однак, Земельний кодекс України не встановлює, що звернення особи, навіть тієї, яка має переважне право, із клопотанням про виділення у власність певної земельної ділянки не скасовує в автоматичному порядку раніше прийняті накази щодо розпорядження цією земельною ділянкою. Оскільки наказ відповідача "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231, правова оцінка якому надана судом вище, було прийнято за кілька днів до зверення позивача із вищезгаданим клопотанням, то суд погоджується із доводами відповідача, що в даному випадку Кодекс містить заборону на відчуження, передання в заставу, надання у користування означеної земельної ділянки до завершення торгів ні підставі ч. 3 ст. 136 ЗКУ.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько