Справа № 366/3069/16-а
Суддя: Гончарук О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №366/3069/16-а
Провадження №2-а/366/90/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Гончарука О.П., за участю секретаря судового засідання Форощі І.С., представника позивача _ Шурубор В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про зобов`язання видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,

В С Т А Н О В И В :
21 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Київської обласної державної адміністрації щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 та зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що з 1993 року мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, однак, 25 червня 2015 року рішенням Комісії з спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Мінсоцполітики зазначене посвідчення було у позивача вилучене, оскільки, на думку зазначеної Комісії, посвідчення ОСОБА_1 було видано безпідставно.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Комісії, позивач оскаржив дане рішення до Іванківського районного суду. Постановою Іванківського районного суду від 24.11.2015 року визнано протиправним та незаконним рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 25.06.2015 року, протокол № 87 про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3.

В вересні 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача про видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 та надав всі необхідні для цього документи, однак Київська обласна державна адміністрація листом від 19.09.2016 року №05-59-1775 відмовила позивачу у видачі посвідчення, оскільки, на думку відповідача, не підтверджено факт виконання ОСОБА_1 робіт в зоні відчуження.

Позивав вважає, що бездіяльність відповідача у видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 є протиправною та такою, що не відповідає нормам матеріального права.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Шурубор В.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заперечення в якому просить проводити розгляд справи без участі представника КОДА, позовні вимоги не визнає та просить в позові ОСОБА_1 відмовити повністю. У своєму запереченні зазначив, що позивачем не надано підтверджуючих документів, які б підтверджували факт виконання робіт ним в зоні відчуження.

Суд, вислухавши представника позивача, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 мав посвідчення, видане 07.10.1993 року Київською обласною державною адміністрацією, яким йому присвоєно статус громадянина, який є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році (категорія 3).

25 червня 2015 року рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі по тексту - Комісія) зазначене посвідчення було у позивача вилучене, оскільки, на думку зазначеної Комісії, не підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження, на що вказує витяг з протоколу засідання Комісії №87 від 25.06.2015 року.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року (справа №366/2821/15-а) визнано протиправним та незаконним рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України від 25.06.2015 року, протокол № 87 про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 3.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії № 95 від 29.02.2016 року було скасовано рішення Комісії від 25.06.2015 року №87 в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 3.

Позивач, 05 вересня 2016 року, звернувся до Київської обласної державної адміністрації з заявою про видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, однак Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації своїм листом від 19.09.2016 року №05-59-1775, ОСОБА_1 повідомили про те, що Комісією не підтверджено факт виконання позивачем робіт в зоні відчуження і, в свою чергу, не підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До категорії 3 відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів;

Згідно зі ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 19.03.1988 року строком на 180 днів був призваний на військові збори, що підтверджується копією наказу директора КАПТ-273901 від 13.03.1988 року та повісткою Жовтневого РВК від 19.03.1988 року.

Відповідно до записів військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 19.03. по 16.12.1988 року приймав участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (стор.12).

Архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11.10.2016 року №179/1/10322 зазначає, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у період з 19.03.1988 року по 16.12.1988 року в складі військової частини №34102, яка дислокувалася в с.Оране, при цьому отримав дозу опромінення 4, 95 бер.

У пункті 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою КМ України від 20 січня 1997 р. № 51 закріплено, що видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Аналізуючи вищевказані норми можна дійти висновку, що військовий квиток позивача та архівна довідка з записами про участь позивача у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження є належним та достатнім доказом того, що ОСОБА_1 дійсно брав участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, що є підставою для видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії.

Окрім того, відповідно до статей 2 та 4 ЦПК України (1963р.) завданнями цивільного судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, держави шляхом всебічного розгляду та вирішення цивільних справ у повній відповідності з чинним законодавством. Усяка заінтересована особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Главою 37 ЦПК України (1960р.) визначено порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, згідно зі статтею 273 ЦПК України (1963р.) судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядають районні (міські) суди по заявах громадян за місцем їх проживання (стаття 272 ЦПК України 1963 р.).

Позивач скористався цим правом ще у 1993 році, і відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 14.07.1993 року по справі №2-251, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 дійсно приймав участь у роботах, пов`язаних з усуненням наслідків аварії в зоні відчуження ЧАЕС в с.Лелів Чорнобильського району Київської області з 19.03 по 01.07. 1988 року, як водій автобатальйону в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.14 ЦПК України (1963 р.) рішення, ухвала і постанова суду або судді, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, не взяття до уваги відповідачем зазначеного рішення суду фактично нівелює здійснений цим судовим рішенням захист порушеного права позивача.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частина 3 статті 71 КАС України вказує на те, що а адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що з боку позивача мали місце зловживання або повідомлення недостовірної інформації, що призвело до встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За таких обставин суд дійшов висновку про достатність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст.94 КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 10, 14, 15, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтями 2, 4, 272, 273 ЦПК України (1963 р.), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою КМ України від 20 січня 1997 р. № 51, статтями 11, 69-72, 76, 79, 86, 94, 122, 158-163, 167, 181, 185, 186, 254 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про зобов`язання видати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Київської обласної державної адміністрації щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році категорії 3 протиправною.

Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році категорії 3.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.П. Гончарук