Справа № 817/1197/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2016 р.Р і в н е 817/1197/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торгівельна компанія «Укрнетвуд»
до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області
про визнання протиправними дії
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «УКРНЕТВУД» (далі ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправними дій щодо проведення виїзної позапланової перевірки та скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.06.2016.

Позовні вимоги повністю підтримані представником позивача в судовому засіданні та обґрунтовані тим, що посадовими особами відповідача наказ про перевірку було вручено керівнику позивача не до початку її проведення, а вже після її завершення, одночасно з наданням до підписання акту перевірки. Фактичною підставою для нарахування позивачу пені за порушення розрахунків в іноземній валюті є висновки відповідача про порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічними експортними контрактами, які зроблені за рахунок того, що податковим органом не враховано коригування цін до таких контрактів, яке було здійснено контрагентами позивача «Heat Shield FZC» (Обєднані Арабські Емірати) та «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина), для яких експортувалися пиломатеріали, у звязку з тим, що по факту поставки зафіксовано невідповідність сортності поставленого товару. Зменшення вартості експортованого товару належним чином оформлено і підтверджено двосторонніми актами прийняття та коригування ціни товару. Відповідно, висновки відповідача про існування у контрагентів позивача заборгованості за поставлені їм пиломатеріали, є безпідставними. Що стосується висновків відповідача про порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним експортним контрактом з фірмою-нерезидентом «DETAIL OU» (Естонія), то такі зроблені за рахунок неврахування тієї обставини, що перехід права власності на експортований товар від ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» до «DETAIL OU» фактично не відбувся. Експортований товар було розміщено на митному складі, і так як покупець за нього не розрахувався, то за умовами контракту право власності на товар до нього не перейшло, а ТОВ «ВТК«УКРНЕТВУД» набув право продати його іншому контрагенту, що й було зроблено. В свою чергу, новий покупець експортованого товару «Pilver Transport OU» в повному обсязі розрахувався з постачальником (із вирахуванням з ціни товару вартості його перебування на митному складі). Оскільки з моменту переходу права власності на експортований товар до моменту отримання позивачем оплати за нього не пройшло 180 днів, то підстав робити висновки про порушення строків надходження валютної виручки в даному випадку у відповідача не було. Крім цього доводив, що відповідачем не дотриманий встановлений ст.250 ГК України строк, як необхідна умова для застосування відповідної санкції. За наведеного, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що за результатами перевірки позивача було встановлено, що частина валютної виручки за експортовану позивачем продукцію від Heat Shield FZC» (Обєднані Арабські Емірати) та «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина) у законодавчо встановлені терміни на валютний рахунок позивача не надійшла. Відповідно, податковий орган цілком правомірно констатував порушення та нарахував відповідну суму пені за спірним податковим повідомленням-рішенням. При цьому, доводи позивача про те, що причиною ненадходження валютної виручки є відповідне коригування (зменшення) ціни експортованих пиломатеріалів, у звязку невідповідністю сортності поставленого товару, не заслуговують на увагу, оскільки не узгоджуються з вимогами абз.1 п.1.8. розділу 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженого постановою НБУ №136 від 24.03.1999, а саме не підтверджені рішеннями Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті або іншого органу (експертної організації тощо), уповноваженого розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність. Що стосується контракту, укладеного позивачем з фірмою-нерезидентом «DETAIL OU» (Естонія), то згідно ВМД №205070000/2015/009514 від 13.03.2015 року товар на суму 8763,30 євро відвантажений нерезиденту 13.03.2015, валютна виручка в сумі 4447,30 євро надійшла 03.06.2015 року, тобто в межах законодавчо встановленого строку, а решта валютної виручки - 4316,00 євро на момент перевірки не надійшла, а тому податковий орган цілком правомірно констатував відповідне правопорушення. При цьому наголосила, що поставка вважається виконаною в момент оформлення декларації типу ЕК 10 АА, а тому доводи позивача про перебування товару на митному складі, які до того ж нічим не підтверджені, не заслуговують на увагу. Процедурні порушення, про які зазначено позивачем, вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, у звязку з тим, що перевірка завершена і її результати належним чином зафіксовані. За наведеного просила в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що з 3 по 9 червня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних експортних контрактів: №1 SA/14 від 16.04.2014 року, укладений з фірмою-нерезидентом «Heat Shield FZC» (Обєднані Арабські Емірати), №5 SA/14 від 10.10.2014 року, укладений з фірмою-нерезидентом «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина) та №1/Э-15 від 03.03.2015 року, укладений з фірмою-нерезидентом «DETAIL OU» (Естонія), за період з 16.04.2014 року по 31.05.2016 року, за результатами якої складений акт №116/17-00-14-02-10/38535767 від 13.06.2016 року (а.с.57-72).

Перевірка проведена відповідно до наказу начальника ГУ ДВС у Рівненській області №324 від 02.06.2016 року та направлень №№288/17-00-14-02, 289/17-00-14-02 від 02.06.2016 року (а.с.89-91).

Підставою для проведення перевірки слугували повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» в м.Хмельницький від 02.12.2014 №10.201-14/79-1243, від 10.06.2015 №10.2-186/79-685, від 01.07.2015 №10.208-186/79-744 про виявлені факти порушення валютного законодавства та заяви ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» (реєстрац. вхідні №927/10/17- 00 від 02.03.2016 та №849/10/17-00 від 25.02.2016)(а.с.32-33).

30.06.2016 відповідачем на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» нараховано суму грошового зобовязання за платежем «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД та ШС за порушення вимог валютного законодавства» в розмірі 182197,55 грн. (а.с.73).

В основу нарахування грошового зобовязання лягли висновки про порушення ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 та постанов Правління НБУ №270 від 12.05.2014, №515 від 20.08.2014, №734 від 20.11.2014, №758 від 01.12.2014, №160 від 03.03.2015, №354 від 03.06.2015, №581 від 03.09.2015, №863 від 04.12.2015, № 140 від 03.03.2016.

Підставою таких висновків, в свою чергу, був аналіз виконання зовнішньо-економічних експортних контрактів контрагентами позивача: «Heat Shield FZC» (Обєднані Арабські Емірати), «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина) та «DETAIL OU» (Естонія).

Дослідженими у справі письмовими доказами судом встановлено, що позивач в охопленому податковою перевіркою періоді вивозив за митну територію України товари на підставі наступних зовнішньоекономічних контрактів.

Так, за умовами контракту №1 SA/14 від 16.04.2014, позивач (який до перейменування мав назву ТОВ «Дослідницьке конструкторське бюро») взяв на себе зобовязання передати у власність фірмі «Heat Shield FZC» (Обєднані Арабські Емірати) товар пиломатеріали обрізні соснові. Загальна ціна контракту 35000 USD. Умови поставки - FСА площі продавця в Україні (Інкотермс 2010). За умовами контракту (розділ 6) платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця; шляхом 100 % оплати вартості товарів, що підлягає поставці до моменту митного оформлення товару, після підтвердження приймання товару представником Покупця за якістю та кількістю, при пред'явленні Продавцем рахунку-фактури. За попередньою домовленістю, Покупець здійснює авансовий платіж на рахунок Продавця в сумі 20% від вартості мінімальної партії товару у трьохденний термін після підписання контракту. Банківські збори та комісійні при отриманні коштів в уповноваженому банку бенефіціара сплачує Продавець. Комісійні при переказі коштів банком - кореспондентом оплачує Покупець (а.с.13-18). Згідно Специфікації від 16.04.2014 року, яка є додатком №1 до контракту та визначає детальні вимоги до якості товару, товар, що поставляється має визначені залікові і пильні розміри та параметри вологості. Сорт пиломатеріалів визначено, як 1-3. Кількість пиломатеріалів - 200 м.куб., ціна - 160 USD за 1 м.куб. (а.с.19).

Як констатовано актом відповідача та визнано позивачем, останній на виконання умов вищевказаного контракту, експортував фірмі «Heat Shield FZC» пиломатеріали (Код - НОМЕР_1) на загальну суму 30214,40 USD / 381117,54 UAH, згідно ВМД: 400040000/2014/003222 від 20.06.2014, №400040000/2014/004146 від 07.08.2014, №400040000/2014/004345 від 18.08.2014 та №400040000/2014/004346 від 18.08.2014. Валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача на загальну суму 28937,84 USD / 353709,73 UAH в законодавчо визначені строки. Решта виручки, в сумі 1276,56 USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Ненадходження виручки в цій частині позивач обґрунтовує тим, що загальна вартість товару, відвантаженого на експорт по ВМД № 400040000/2014/004345, згідно Акту прийняття і коригування ціни, складеного та погодженого фірмою «Heat Shield FZC» та ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 22.09.2014, була зменшена на 1284,04 USD, через те, що частина поставлених пиломатеріалів, а саме 32,101 м.куб., не відповідала заявленій сортності 1-3. Натомість вона відноситься до 4-го сорту, і сторони погодили ціну на такий сорт на рівні 120 USD за 1 м.куб. Відповідно до цього, 22.09.2014 сторони підписали нову специфікацію за №3 та внесли її як обовязковий додаток до зовнішньоекономічного контракту (а.с.20-22).

Податковий орган вказану документацію не прийняв, як наслідок, визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 1276,56 х 15,135614 х 562 х 0,3 %, = 33006,54 грн. де: 1276,56 USD - сума дебіторської заборгованості; - 15,335614- курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 562 - кількість днів прострочення (з 17.11.2014 по 31.05.2016) та 0,3 %, - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 1276,56 USD х 15,335614 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 19576,83 грн. (а.с.74).

Аналогічним чином за умовами контракту №5 SA/14 від 10.10.2014, позивач (який до перейменування мав назву ТОВ «Дослідницьке конструкторське бюро») взяв на себе зобовязання передати у власність фірмі «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина) товар пиломатеріали обрізні соснові. Умови поставки FСА (франко-перевізник) Україна (Інкотермс 2010). За умовами контракту (розділ 6) платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця; шляхом 100 % оплати вартості товарів, що підлягає поставці до моменту митного оформлення товару, після підтвердження приймання товару представником Покупця за якістю та кількістю, при пред'явленні Продавцем рахунку-фактури. За попередньою домовленістю, Покупець здійснює авансовий платіж на рахунок Продавця в сумі 50% від вартості товару у трьохденний термін після підписання контракту. Банківські збори та комісійні при отриманні коштів в уповноваженому банку бенефіціара сплачує Продавець. Комісійні при переказі коштів банком - кореспондентом оплачує Покупець (а.с.23-27,29). Згідно Специфікації від 10.10.2014, яка є додатком №1 до контракту та визначає детальні вимоги до якості товару, товар, що поставляється має визначені залікові і пильні розміри та параметри вологості. Сорт пиломатеріалів визначено, як 1-2. Кількість пиломатеріалів - 40 м.куб., ціна - 200 USD за 1 м.куб. (а.с.28).

Як констатовано актом відповідача та визнано позивачем, останній на виконання умов вищевказаного контракту, експортував фірмі «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» (Туреччина) пиломатеріали (Код - НОМЕР_1) на загальну суму 5205,20 USD / 129299,74 UAH, згідно ВМД: №400040000/2015/000615 від 11.02.2015.

Валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача на загальну суму 4406,00 USD / 57062,83 UAH - 21.10.2015, при тому, що граничний термін надходження 12.05.2015, тобто з порушенням законодавчо визначених строків. Решта виручки, в сумі 799,20 USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Ненадходження виручки в цій частині позивач обґрунтовує тим, що загальна вартість товару, відвантаженого на експорт по ВМД №400040000/2014/000615, згідно Акту прийняття і коригування ціни, складеного та погодженого фірмою Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» та ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 10.03.2015 була зменшена на 769,20 USD через те, що частина поставлених пиломатеріалів, а саме 25,64 м.куб., не відповідала заявленій сортності 1-2. Натомість вона відноситься до 3-го сорту, і сторони погодили ціну на такий сорт на рівні 100 USD за 1 м.куб. Відповідно до цього, 10.03.2015 сторони підписали додаткову угоду №2 до контракту, якою в Специфікації змінили загальну кількість пиломатеріалів з 40 м.куб. на 40,5 м.куб, а також ціну за 1 м.куб. товару з 200 USD до 130 USD (а.с.24-31).

Податковий орган вказану документацію не прийняв, як наслідок, визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 799,20 х 20,637560 х 385 х 0,3% = 19050,04 грн., де: 799,20 USD - сума дебіторської заборгованості; 20,637560 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 385 - кількість днів прострочення (з 13.05.2015 по 31.05.2016) та 0,3 % - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 799,20 USD х 20,637560 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 16493,54 грн. (а.с.74-75).

Крім цього, відповідач також визначив суму пені за порушення строків надходження валютної виручки за формулою: 4406,00 х 20,637560 х 162 х 0,3% = 44191,54 грн., де: 4406,00 USD - сума дебіторської заборгованості; 20,637560 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 162 - кількість днів прострочення (з 13.05.2015 по 21.10.2015) та 0,3% - ставка пені.

Надаючи правову оцінку досліджуваним обставинам справи, суд враховує наступні вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

В той же час, за правилами частини третьої цієї статті, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Реалізовуючи вказане право, Національний банк України 12.05.2014 прийняв постанову №270 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», якою установив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів. Вказаний строк розрахунків запроваджено на період з 20 травня 2014 року та діє до 20 серпня 2014 року. Аналогічний 90-денний строк було запроваджено згідно з постановами Національного банку України: №515 від 20.08.2014 на період з 21 серпня 2014 року до 21 листопада 2014 року включно, №734 від 20.11.2014 на період з 22 листопада 2014 року до 2 грудня 2014 року включно, №758 від 01.12.2014 на період з 3 грудня 2014 року до 3 березня 2015 року включно, №160 від 03.03.2015 на період з 04 березня 2015 року до 03 червня 2015 року включно, №354 від 03.06.2015 на період з 4 червня 2015 року до 3 вересня 2015 року включно, №581 від 03.09.2015 на період з 04 вересня 2015 року до 04 грудня 2015 року включно, №863 від 04.12.2015 на період з 05 грудня 2015 року до 04 березня 2016 року включно, №140 від 03.03.2016 на період з 05 березня 2016 року до 08 червня 2016 року включно.

І лише згідно з постановою №342 від 07.06.2016 Національний банк України установив, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 120 календарних днів. Вказаний строк встановлено на період з 09.06.2016 до 14.09.2016. Однак, з врахуванням вимог ст.58 Конституції України (зворотна дія в часі у випадках, пом'якшення або скасування юридичної відповідальності особи) вказана постанова поширювалася на випадки незавершення розрахунків за експортними, імпортними операціями (тобто, якщо на 09.06.2016 і надалі перевищено 90-денний строк розрахунків без перевищення 120-денного строку розрахунків, то відповідальність не наступала).

За правилами ч.1 ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). А відповідно до ч.2 вказаної статті, у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

В свою чергу, в силу вимог ч.5 цієї статті, органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

А відповідно до ч.6, ч.7 ст.6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Також на виконання Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999 затверджено Інструкцію про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями. Вказаний нормативно-правовий акт зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 за № 338/3631.

Відповідно до п.2.1. розділу 2 вказаної Інструкції (в редакції, що діяла на час існування відповідних правовідносин) виручка резидентів підлягає зарахуванню на їх рахунки в банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати оформлення МД на продукцію, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг, прав інтелектуальної власності) - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. За правилами п.2.2., відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа). А в силу вимог п.1.3. розділу 1 Інструкції, якщо договір передбачає поставку товару, здійснення платежу в кілька етапів, то банк здійснює контроль за строками розрахунків за експортними операціями окремо за кожним фактом здійснення поставки товару, а за імпортними операціями - окремо за кожним фактом здійснення платежу. При цьому, за правилами п.1.8. розділу 1 Інструкції, сума валютної виручки або вартість товарів може бути зменшена, якщо протягом виконання зобов'язань за договором:

а) відбувається перегляд ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх кількісних та/або якісних характеристик умовам договору - на суму недопоставлених та/або неякісних товарів. Рішення про таку невідповідність приймає Міжнародний комерційний арбітражний суд чи Морська арбітражна комісія при Торгово-промисловій палаті або інший орган (експертна організація тощо), уповноважений розглядати спори або засвідчувати таку невідповідність згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

б) відбувається перегляд ціни товарів унаслідок дій форс-мажорних обставин, що призвели до зміни кількісних та/або якісних характеристик товару, - на суму недопоставлених (недоотриманих) та/або неякісних товарів. Зміна ціни товару має бути підтверджена Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом (експертною організацією) згідно з правилами чи звичаями країни розташування сторони договору або третьої країни відповідно до умов договору;

в) товари знищено, конфісковано, зіпсовано, украдено, загублено - на суму їх вартості (якщо право власності на товар відповідно до умов договору належить резиденту). Наявність таких обставин має бути підтверджена органами, уповноваженими здійснювати таке підтвердження згідно із законодавством країни, на території якої сталися такі події;

г) відбувається відповідним чином оформлене повернення товару або його частини експортеру - на суму вартості такого товару;

ґ) відбувається повернення сплачених імпортером коштів повністю або частково - на суму таких коштів;

д) здійснюється оподаткування виконаних резидентами для нерезидентів робіт (наданих послуг) за межами України - на суму сплачених податків, письмово підтверджених податковими органами країни нерезидента;

е) відбувається оплата резидентом комісійних винагород, які утримали банки-нерезиденти, якщо оплата резидентом цих винагород передбачена експортним, імпортним договорами і підтверджена відповідним банківським документом або підтверджена відповідним банківським документом (підтвердження не вимагається, якщо оплата комісійної винагороди передбачена договором і за кожним окремим платежем за цим договором не перевищує 50 євро, або еквівалент цієї суми в іншій іноземній валюті);

є) відбувається оплата нерезидентом фізичній особі-резиденту, яка перебуває у відрядженні за кордоном з метою виконання зобов'язань за експортним договором резидента - суб'єкта підприємницької діяльності, коштами в готівковій іноземній валюті на експлуатаційні витрати, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу, який належить резиденту - стороні договору (орендується, фрахтується ним) і використовується за кордоном з метою виконання зобов'язань останнього за цим договором, - на суму використаних коштів. Сума використаних коштів має бути підтверджена документами, які свідчать про отримання від нерезидента готівкової іноземної валюти на експлуатаційні витрати, пов'язані з обслуговуванням транспортного засобу резидента за кордоном, та про безпосереднє використання цих коштів на зазначені цілі.

Як встановлено судом ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» здійснювало експорт пиломатеріалів фірмі «Heat Shield FZC» партіями: згідно ВМД від 20.06.2014 на суму 7602,5600 USD / 90089,40 UAH, від 07.08.2014 на суму 7672,80 USD / 9496,52 UAH, від 18.08.2014 на суму 7536,16 USD / 98991,16 UAH та від 18.08.2014 на суму 7402,88 USD / 97240,46 UAH. Граничний термін надходження валютної виручки становив: 18.09.2014, 05.11.2014, 16.11.2014 і 16.11.2014, відповідно. Загальна сума експорту за відповідними ВМД склала 30214,40 USD / 381117,54 UAH.

Згідно з додатком №1 до акту перевірки, валютна виручка за експортовану продукцію надійшла на валютний рахунок позивача 02.07.2014, 22.07.2014, 30.07.2014 та 08.08.2014 на загальну суму 28937,84 USD / 353709,73 UAH. Решта виручки, в сумі 1276,56 USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Позивач не надав ані відповідачу, ані суду належного підтвердження зменшення суми валютної виручки, або вартості експортованого товару, відповідно до вимог п.1.8. розділу 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999. Зокрема, суд не може прийняти Акт прийняття і коригування ціни та специфікацію №3 від 22.09.2014 року за належний і допустимий доказ здійснення перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх якісних характеристик умовам договору, оскільки вони після здійснення поставки складені фірмою «Heat Shield FZC» та ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», а не органами, які уповноважені засвідчувати таку невідповідність, або розглядати відповідні спори, як того вимагає пп. а) п.1.8. розділу 1 Інструкції.

Відповідно до цього висновки ГУ ДФС у Рівненській області про порушення ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» строків розрахунків є правомірними. Сума пені, нарахована відповідачем за даною експортною операцією на рівні 1276,56 USD х 15,335614 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 19576,83 грн. є законодавчо обґрунтованою та вірною.

Аналогічним чином, судом встановлено, що ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» здійснило експорт пиломатеріалів фірмі «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» згідно ВМД від 11.02.2015 на загальну суму 5205,20 USD / 129299,74 UAH. Відповідно, граничний термін надходження валютної виручки 12.05.2015.

Згідно з додатком №1 до акту перевірки, валютна виручка за експортовану продукцію в сумі 4406,00 USD / 57062,83 UAH надійшла на валютний рахунок позивача 21.10.2015, тобто з порушенням законодавчо визначених строків. Решта виручки, в сумі 799,20 USD, на валютний рахунок позивача не надходила.

Позивач не надав ні відповідачу, ні суду належного підтвердження зменшення суми валютної виручки, або вартості експортованого товару, відповідно до вимог п.1.8. розділу 1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999. Зокрема, суд не може прийняти Акт прийняття і коригування ціни та додаткову угоду від 10.03.2015 за належний і допустимий доказ здійснення перегляду ціни товарів у зв'язку з невідповідністю їх якісних характеристик умовам договору, оскільки вони після здійснення поставки складені фірмою «Karayel int.Ihracat uluslararrasi nak.turizm Hayvancilik gida tik.Ltd» та ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», а не органами, які уповноважені засвідчувати таку невідповідність, або розглядати відповідні спори, як того вимагає пп. а) п.1.8. розділу 1 Інструкції.

Також позивач не надав жодного належного і допустимого доказу з приводу прострочення терміну надходження валютної виручки в сумі 4406,00 USD з 12.05.2015 по 21.10.2015.

Відповідно до цього висновки ГУ ДФС у Рівненській області про порушення ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» строків розрахунків є правомірними. Сума пені, нарахована відповідачем за даною експортною операцією на рівні 16493,54 грн. + 44191,54 грн. = 60685,08 грн. є законодавчо обґрунтованою та вірною.

Також дослідженими у справі письмовими доказами судом встановлено, що позивач в охопленому податковою перевіркою періоді мав контракт з фірмою-нерезидентом «DETAIL OU» (Естонія).

За умовами такого контракту №1/3-15 від 03.03.2015 позивач взяв на себе зобовязання передати у власність фірмі «DETAIL OU» (Естонія) пиломатеріали обрізні соснові. Умови поставки - FСА площі продавця в Україні (Інкотермс 2010). За умовами контракту, платежі за поставлений товар здійснюються в доларах США шляхом банківського переказу за кожну партію на банківський рахунок Продавця. Платежі здійснюються шляхом 100 % оплати вартості партії товару не пізніше наступного дня після дня вигрузки товару на складі Покупця. Всі банківські збори і комісійні при переказі коштів оплачує покупець. На рахунок Продавця повинна поступити сума коштів, яка вказана у виставленому рахунку або інвойсі. Загальна вартість контракту визначається згідно Специфікації на кожну поставку товару (а.с.32-38).

Як констатовано актом відповідача та визнано позивачем, останнім на виконання умов вищевказаного контракту відвантажено за ВМД №5070000/2015/009515 від 13.03.2015 пиломатеріали обрізані в кількості 44,94 м.куб. по ціні 195 EUR за м.куб. на загальну суму 8763,30 EUR / 199801,01 UAH. (а.с.40,45-46)

Згідно штампу митниці на накладній CMR №0000568, що досліджувалась судом, товар перетнув митний кордон України 13.03.2015 (а.с.42-44).

18.03.2015 між ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», як Продавцем, фірмою «DETAIL OU» (Естонія), як Покупцем, та компанією «Pilver Transport OU», як Митним складом, укладено трьохсторонню угоду про перехід права власності на товар. За умовами такої угоди, Продавець поставляє товар на Митний склад, а в свою чергу Митний склад забезпечує зберігання товару до моменту - переходу права власності на товар Покупцю. Право власності на товар переходить до Покупця після отримання Митним складом повідомлення від Продавця про оплату товару (а.с.47).

В зв'язку із несплатою вартості товару та зникненням представників нерезидента із всіх засобів зв'язку ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 30.03.2015 звернулося із заявою до Поліції м.Талліна (Естонія), яка в свою чергу повідомила про порушення відповідної кримінальної справи №0 (а.с.48-52).

У зв'язку з тим, що компанія «Pilver Transport OU» являється митним складом, де розміщено товар, який, було експортовано фірмі-нерезиденту «DETAIL OU», яка ухилилася від оплати товару та проти посадових осіб якої порушено кримінальну справу, ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» запропонувала компанії «Pilver Transport OU» придбати цей товар, в результаті чого 22.05.2015 було підписано контракт №2/Э-15. За умовами такого контракту ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» передає у власність компанії «Pilver Transport OU» обрізні хвойні пиломатеріали в кількості 44,94 м.куб., за ціною 145,00 EUR за 1 м.куб., загальною вартістю 6516,30 EUR. Згідно контракту, на момент його укладання ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» має зобов'язання перед компанією «Pilver Transport OU» за наданні послуги по зберіганню товару на митному складі за період з 18.03.2015 по 22.05.2015 в розмірі 2069,00 EUR. А тому, остаточна сума, яка підлягає перерахуванню на банківський рахунок ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», складає 4447,30 EUR. Оплата здійснюється на протязі 5 робочих днів від дати розмитнення товару. Всі банківські витрати та комісії при переказі коштів оплачує Продавець. Перехід права власності від Продавця до Покупця здійснюється в день здійснення платежу Покупцем. (а.с.54-55). На виконання такого нового контракту оформлено інвойс №3 від 22.05.2015 на загальну суму експортної поставки 6516,30 EUR (а.с.41).

Валютна виручка від компанії «Pilver Transport OU» на загальну суму 4447,30 EUR /103350,83 UAH надійшла на валютний рахунок позивача 03.06.2015 (а.с.56).

Оскільки сума вказаного товару за ВМД №205070000/2015/009514 від 13.03.2015, оформленого позивачем на експортну поставку для фірми «DETAIL OU», визначена на рівні 8763,30 EUR, то відповідач, прийнявши валютну виручку, що надійшла у законодавчо встановлені терміни від компанії «Pilver Transport OU» - 4447,30 EUR, констатував порушення вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у вигляді ненадходження валютної виручки в сумі 4316,00 EUR. З огляду на це, відповідач визначив суму пені за ненадходження валютної виручки за формулою: 4316,00 х 23,6180820 х 355 х 0,3 % = 108561,46 грн. де: 4316,00 EUR - сума дебіторської заборгованості; 23,6180820 - курс НБУ на 91 день з моменту поставки; 355 - кількість днів прострочення (з 12.06.2015 по 31.05.2016) та 0,3 %, - ставка пені. Однак, з врахуванням того, що відповідно до ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми недоодержаної виручки, включив до оспорюваного податкового повідомлення-рішення суму пені по даному контракту на рівні: 4316,00 EUR х 23,6180820 (курс НБУ на 91 день з моменту поставки) = 101935,64 грн. (а.с.75).

Проте такі висновки і нарахування пені суд вважає протиправними і необґрунтованими.

Так, за правилами п.2.5 розділу 2 «Розрахунки за експортними операціями» Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України №136 від 24.03.1999, якщо змінюються умови договору, що перебуває у банку на контролі, унаслідок чого виконання нерезидентом зобов'язань за експортною операцією резидента частково здійснюється шляхом поставки товару, то після отримання банком від резидента копії документа, згідно з яким унесені зміни до цього договору, банк здійснює контроль за своєчасністю розрахунків лише щодо тієї частини договору, яка передбачає розрахунки в грошовій формі.

А відповідно до п.1.10 розділу 1 «Загальні положення» згаданої Інструкції експортна, імпортна операція можуть бути зняті з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо: вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Відповідачу під час перевірки позивача надавався контракт №2/Э-15 від 22.05.2015, за умовами якого виникли обовязки не лише у компанії «Pilver Transport OU», по оплаті експортованих позивачем пиломатеріалів в сумі 6516,30 EUR, але й у ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» виникли обов'язки перед компанією «Pilver Transport OU» за наданні послуги по зберіганню товару на митному складі за період з 18.03.2015 по 22.05.2015 в сумі 2069,00 EUR. Відповідно до цього, розрахунки в грошовій формі за таким експортним договором, які підлягали контролю на предмет дотримання терміну зарахування валютної виручки на рахунок позивача становили: 6516,30 EUR - 2069,00 EUR = 4447,30 EUR. Вказана сума, в свою чергу, надійшла на валютний рахунок ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 03.06.2015, тобто в межах законодавчого терміну.

Крім цього, відповідачем не враховано, що фірма «DETAIL OU» (Естонія) вибула із суб'єктного складу зовнішньоекономічних правовідносин позивача, оскільки експортований товар фактично у власність не отримувала. Натомість право на отримання у власність експортованого ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» товару набула компанія «Pilver Transport OU» (Естонія) відповідно до умов контракту №2/Э-15 від 22.05.2015 за ціною, зазначеною у ньому та в інвойсі №3 від 22.05.2015.

При цьому, згідно з визначенням, наданим в абз.10 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», експорт (експорт товарів) це продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Відповідно до ст.82 Митного кодексу України експорт (остаточне вивезення) - це митний режим, відповідно до якого українські товари випускаються для вільного обігу за межами митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення.

При цьому, за правилами ч.3 ст.121 Митного кодексу України товари, поміщені в інші, ніж митний склад, митні режими, зокрема і в режим експорту, можуть розміщуватись на митному складі для їх зберігання, перевантаження або дозавантаження транспортного засобу, на підставі митної декларації, раніше оформленої відповідно до такого іншого митного режиму, або документа, що її замінював (наприклад, накладної CMR). У цьому разі поміщення таких товарів у митний режим митного складу не відбувається. І лише товари, що вивантажуються на митний склад і призначені для зберігання більше ніж на 90 днів, підлягають поміщенню у митний режим митного складу.

Однак у будь-якому випадку, товар, розміщений на митному складі залишається під митним контролем і для вільного обігу не випускається.

Також, відповідно до абз.38 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», момент здійснення експорту (імпорту) це момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця. А момент здійснення експортного (імпортного) контракту це момент, на який здійснено всі обов'язки за зазначеним контрактом, включаючи оформлення векселів (тратт) або укладення кредитних угод.

Не зважаючи на ту обставину, що товар, експортований ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», був вивезений за межі митної території України 13.03.2015, однак в звязку з поміщенням його на митний склад, до 22.05.2015 він не був випущений для вільного обігу на території Естонії. Фактично, право власності на цей товар від ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» до фірми «DETAIL OU» (Естонія), якій першочергово експортувався товар, так і не перейшло. Натомість, ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД», залишаючись власником експортованого товару, вже з митного складу продало його компанії «Pilver Transport OU» (Естонія). Відповідно, в даному конкретному випадку, моментом експорту вказаного товару був момент переходу права власності на зазначений товар від продавця - ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» до покупця - компанії «Pilver Transport OU» (03.06.2015 згідно п.2.7 контракту №2/Э-15 від 22.05.2015).

Оскільки ж валютна виручка від нового боржника - компанії «Pilver Transport OU» в обсязі, визначеному контрактом №2/Э-15 від 22.05.2015 надійшла на поточний рахунок ТОВ «ВТК «УКРНЕТВУД» 03.06.2015, тобто в рамках граничного строку, правових підстав для висновків про порушення позивачем вимог ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 та постанов Правління НБУ №160 від 03.03.2015, №354 від 03.06.2015, №581 від 03.09.2015, №863 від 04.12.2015, №140 від 03.03.2016 у відповідача не було.

Крім того, слід зауважити, що і самі розрахунки пені, з огляду на неприйняття до заліку суми 2069,00 EUR, виставленої позивачу за зберігання товару на митному складі, є хибними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

З огляду на наведене вище, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області № від 30.06.2016 є частково протиправними та підлягає відповідному частковому скасуванню, а саме в частині нарахування пені у розмірі 101935,64 грн.

Судові витрати по справі згідно ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України стягуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в пропорційній задоволеним позовним вимогам частині.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби у Рівненській області форми "У" № від 30.06.2016 в частині нарахування пені у розмірі 101935,64 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Виробничо - торгівельна компанія "Укрнетвуд" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 1627 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.