Справа № 817/900/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2016 р.Р і в н еСправа №817/900/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Малого приватного підприємства фірми "Промсервіс"
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення,
В С Т АН О В И В:

Мале приватне підприємство фірма "Промсервіс" (далі - МППФ "Промсервіс") звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги форми "Ю" від 31.05.2016 №2326-17 та Рішення про опис майна у податкову заставу від 09.06.2016 №121.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення податкового органу є неправомірними та такими, що прийняті без наявних на те підстав. Так, з метою вчасної сплати узгоджених грошових зобов'язань з акцизного податку за квітень 2016 року, 17.05.2016 позивачем до ПАТ «Фідобанк» подано платіжне доручення №2418, згідно з яким перераховано до бюджету акцизного податку на суму 273985,00грн. Вважає, що його обов'язок зі своєчасної сплати податку було виконано до закінчення граничного строку його сплати.

Відповідач, ДПІ у м.Рівному, позов не визнав повністю з підстав викладених у письмових запереченнях, які обґрунтовані тим, що згідно з даними інтегрованої картки платника податків сплати до бюджету узгодженого грошового зобов'язання не відбулося. Позивач не надав належних доказів на підтвердження обставин, які виклав у позовній заяві, а тому підстави для скасування оспорюваних рішень - відсутні.

В ході судового розгляду, судом, за згодою сторін, було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 17.05.2016 МППФ «Промсервіс» подано до ДПІ у м.Рівному декларацію акцизного податку за квітень 2016 року (а.а.с.27-28), якою задекларовано суму акцизного податку 272785,00грн. (а.с.29).

17.05.2016 позивачем, на підставі платіжного доручення №2418, через розрахунковий рахунок у ПАТ «Фідобанк» перераховано до бюджету акцизний податок за квітень 2016 року в сумі 273985,00грн. (а.с.14).

Проте, 31.05.2016 ДПІ у м.Рівному для МППФ «Промсервіс» було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" №2326-17, якою керівника підприємства повідомлено про те, що станом на 30.05.2016 сума податкового боргу платника за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 272785,00грн. (а.с.4). Вказана податкова вимога отримана позивачем 13.06.2016.

Разом з тим, 09.06.2016 заступником начальника ДПІ у м.Рівному, відповідно до положень ст.89 Податкового кодексу України, прийнято Рішення №121 про опис майна МППФ «Промсервіс» у податкову заставу (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним рішенням, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Статтею 9 та підпунктом 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції), який належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

Суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період (пп.222.1.1 п.222.1 ст.222 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.223 Податкового кодексу України, базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю. Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Таким чином, останнім днем сплати акцизного податку за квітень 2016 року є 30 травня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова декларація акцизного податку за квітень 2016 року подана МППФ «Промсервіс» до податкового органу 17.05.2015 (а.а.с.27-28).

17.05.2016 позивачем, на підставі платіжного доручення №2418, через розрахунковий рахунок у ПАТ «Фідобанк» перераховано до бюджету акцизний податок за квітень 2016 року в сумі 273985,00грн., про що свідчить штемпель банку (а.с.14).

Відтак, позивач сплатив визначену ним суму акцизного податку за квітень 2016 року, та у строк, встановлений податковим законодавством.

Крім того, пп.4 глави 2 Розділу 1 Інструкції "Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 16.08.2006 за №320, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за №1035/12909 (далі - Інструкція №320), передбачено, що міжбанківський переказ виконується банками в строк, визначений правилами платіжної системи, який не може перевищувати трьох операційних днів відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-III (далі - Закон №2346-III).

Підпунктом 1.21 статті 1 Закону №2346-III передбачено, що операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до п.2.19 глави 2 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 за №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/8976 (далі - Інструкція №22), розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Пунктом 2.15 глави 2 Інструкції №22 встановлено, що порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

З матеріалів справи встановлено, що 01.11.2013 між ПАТ «Фідобанк» та МППФ «Промсервіс» було укладено договір банківського рахунку (а.а.с.24-26). За умовами даного договору, банк відкриває поточний рахунок в національній валюті України (п.п.1.1. п.1), та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, передбачених законодавством України та банківськими правилами. При цьому, розрахунки за платіжними документами клієнта, що надійшли до банку упродовж його операційного часу, проводити в той же день, а ті, що надійшли після закінчення операційного часу - не пізніше наступного банківського дня (п.п.2.20 п.2).

Відмітка банку про прийняття платіжного доручення №2418 свідчить про те, що позивач подав розрахунковий документ до банку протягом операційного часу, і банк виконав його в день його надходження - 17.05.2016.

Однак, ПАТ «Фідобанк» не було виконано дій, передбачених п.2.15 глави 2 Інструкції №22, що підтверджується листом від 24.10.2016 №2-3-6-4-2/743-ЛХ-БТ (а.с.44).

Згідно з п.32.1 ст.32 Закону №2346-III, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п.п.32.2 ст.32 Закону №2346-III, у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Крім того, згідно з п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України).

Разом тим, у п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак, визначальним фактором для пред'явлення письмової вимоги контролюючим органом до платника податків щодо погашення суми податкового боргу є несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, саме з вини такого платника податків.

В даному ж випадку, позивачем своєчасно подано до банківської установи платіжне доручення про перерахування до бюджету грошових зобов'язань з акцизного податку за квітень 2016 року, а відтак, ним виконано усі дії, які від нього залежали для належного виконання податкових зобов'язань.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах не дотримав вимог законодавства, а відтак, не мав визначених Податковим кодексом України підстав для прийняття оспорюваних податкової вимоги та рішення про опис майна платника у податкову заставу, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, суд присуджує на користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області форми "Ю" від 31.05.2016 №2326-17.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про опис майна у податкову заставу від 09.06.2016 №121.

Присудити на користь позивача Малого приватного підприємства фірми "Промсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 5469,78грн. (п'ять тисяч чотириста шістдесят дев'ять гривень сімдесят вісім копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.