Справа № 2-а-9906/10
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-9906/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Ярмоленка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Коростені адміністративну іраву за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення »ростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що іна є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, постійно проживає в м. зростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, а тому відповідно до 1.02.1991 року № 796 - XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок зрнобильської катастрофи /далі Закон № 796 - XII/, має право на щомісячну грошову допомогу у язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва. Однак, всупереч аданому Закону вказані виплати проводились без застосування кратності до встановленого розміру німальної заробітної плати, а в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України і 836 від 26.07.1996 року, /далі «Постанова № 836»/ тому позивач вважає своє право порушеним та юсить стягнути з управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської Ради довиплачені кошти, передбачені ст. 37 Закону № 796-ХІІ в розмірі 7631,6 грн. за період з 01.01.2007 ясу по 31.12.2009 року.

Відповідач позов не визнав.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи З тегорії. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які »страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щомісячної грошової іпомога в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 40% німальної заробітної плати.

Проте в спірний період часу ця допомога виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, ізначеному Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні іплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до німальної зарплати.

Згідно п. 2 «Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, >вязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», твердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками оджетних коштів нижчого рівня за програмами визначаються в числі інших управління праці та іціального захисту населення виконкомів міських Рад. Виплата компенсацій та допомог певних видів, т.ч. і передбачених ст. ст. 37, 39 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам юводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального хисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за ісцем реєстрації. Правовідносини між сторонами виникли з дня набрання чинності вищевказаної »станови.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради є ілежним відповідачем по справі. В порушення вимог ст. 71 КАС України останній не довів ілежними доказами факти відсутності фінансування та видатків Державного Бюджету України, що іправляються управлінням Міністерства праці і соціального захисту населення для реалізації виплат »терпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи за ст.ст. 37, 39, 51 Закону № 796 - XII. Згідно :азаної норми Закону обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності »кладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, доказів правомірності своїх дій відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого імоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у юсіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності за них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового ага Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу.

Оскільки Верховна Рада України і Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень в цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконнимі нормативними актами при вирішенні даного спору, * застосуванню підлягають саме статті Закони України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські» катастрофи», а не вказана Постанова КМУ.

В силу ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свободі інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або| повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Порушення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративні

позову.

Виходячи з цього судовому захисту підлягають позовні вимоги за період з 06.05.2009 рокуі| 31.12.2009 року.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч,2 ст КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Керуючись ст.ст. 37 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 11,94, 100, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради що® не нарахування та не виплати позивачу допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до визначених законом розмірів неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської рада перерахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу в звязку з обмеженням споживанні продуктів місцевого виробництва відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про статус і соціальні захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 06.05.2009 року по 31.12.2009 року.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Від сплати судових витрат сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня і проголошення .

Суддя