Справа № 826/12149/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2016 року № 826/12149/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 07.06.2016 №117-1305
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення від 07.06.2016 №117-1305.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2016 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 05.10.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що дане податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки з урахуванням вимог чинного законодавства, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Зазначає, що податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватись протягом бюджетного року, а відтак застосування відповідачем Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» з метою оподаткування, а саме формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, могло мати місце не раніше наступного бюджетного року, тобто не раніше 1 січня 2017 року.

Відповідач надав до матеріалів справи письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позивач в силу ст. 267 ПК України є платником транспортного податку, а наявний у нього на праві власності автомобіль є об'єктом оподаткування транспортним податком. Згідно п.267.4 ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. Тому, на переконання відповідача, на позивача правомірно покладено обов'язок сплатити податкове зобов'язання із транспортного податку у розмірі 25000 грн.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Land Rover Range Rover Sport 2012 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 05.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

07.06.2016 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення про визначення податкового зобов'язання Позивачу з транспортного податку у розмірі 25 000 грн за 2016 рік на підставі пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Транспортний податок в України регулюється ст.267 Податкового кодексу України, яка передбачає його обов'язкові елементи, при наявності яких контролюючий орган приймає податкове повідомлення-рішення щодо певної фізичної особи.

Згідно ст.267 ПК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України є об'єктами оподаткування (пп.267.1.1. ПК України).

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пп.267.2.1 ПК України).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (ст.267.5.1 ПК України).

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (пп.267.6.1 ПК України).

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, що затверджена Постановою КМУ від 18.02.2016 року № 66 середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 p. № 403, де за ціну нового транспортного засобу береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

В свою чергу, Постанова № 403 передбачає застосування наступної формули для визначення середньоринкової вартості автомобіля: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Пунктами 4-10 Постанови №403 передбачено наступне.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства.

Ідентичними є транспортні засоби, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; тип коробки передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; технічні характеристики.

Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості, пробігу та технічного стану.

Аналогічними є транспортні засоби, в яких збігаються такі ознаки і параметри: 1) для легкових автомобілів: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки передач; габаритні розміри; комплектність; кількість дверей.

За наявності кількох аналогів аналогічним транспортним засобом є транспортний засіб одного виробника (країни-виробника).

У разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового транспортного засобу в Україні (відсутні необхідні довідкові дані), допускається використання даних щодо аналогічних транспортних засобів.

У разі коли неможливо визначити ціну нового транспортного засобу в Україні, використовується інформація про його ціну в країнах-виробниках (експортерах).

У такому випадку ціна нового транспортного засобу в Україні визначається на рівні ціни в країнах-виробниках (експортерах) без урахування податку на додану вартість таких країн, збільшеної на суми податків, зборів та інших обов'язкових платежів, що відповідно до законодавства сплачуються під час митного оформлення транспортного засобу.

У разі коли неможливо визначити ціну нового транспортного засобу в Україні згідно з пунктами 4 - 9 цього Порядку, допускається використання інформації про ціни нових транспортних засобів, зазначеної у спеціалізованих періодичних виданнях для продажу транспортних засобів, комп'ютерних програмах та Інтернеті тощо.

Як зазначає позивач, середньоринкова вартість автомобіля, який став об'єктом оподаткування транспортним податком і рішення щодо якого оскаржується, не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2016 року, що дорівнює 1 033 500 грн., обґрунтовуючи це наступним.

Так, ОСОБА_1 вказує на те, що автомобіль, що належить Позивачу є марки Land Rover, модель Range Rover Sport 3.0 TD V6 AB 2009 модельного року. Такі автомобілі випускалися до 2013 року і на сьогодні не випускаються. Тому, на сьогодні у виробників (дилерів) відсутня інформація про ціну нового Range Rover Sport 3.0 TD V6 AB 2009 модельного року, який би був ідентичним для визначення середньоринкової ціни автомобіля, що належить Позивачу.

Суд погоджується з зазначеними доводами позивача та одночасно зазначає, що дійсно отримання цінової інформації щодо ідентичних автомобілів не є можливим, оскільки автомобіль Land Rover, модель Range Rover Sport 3.0 TD V6 AB 2009 модельного року з 2013 року не випускається, що є загальновідомою інформацією, яка відповідно до ч.2 ст.72 КАС України не потребує доказування

Суд також погоджується з доводами позивача з приводу того, що в рамках спірних правовідносин неможливо застосувати цінову інформацію щодо аналогічних автомобілів, оскільки легковий автомобіль Land Rover Range Rover Sport 2013 модельного року є новою (іншою) моделлю марки Land Rover та не є новим транспортним засобом аналогічним Range Rover Sport 3.0 2009 модельного року, оскільки не всі їх ознаки та параметри (що передбачені для встановлення аналогічності автомобілів) співпадають.

З цих же підстав застосування в рамках спірних правовідносин положень п.п. 7-12 Постанови №403 не вбачається за можливе, внаслідок відсутності інформації про ціну нового автомобіля Range Rover Sport 3.0 TD V6 AB 2009 модельного року.

За таких обставин позивач вважає, що оскільки автомобіль був придбаний ним у офіційного дилера 25.01.2013 за ціною 821 578,91 гривень (в євро по офіційному курсу НБУ на цю дату - 77 000 євро), то аналогічний новий автомобіль станом на 01.01.2016 мав би коштувати 2 019 180,93 грн (офіційний курс 1 євро на 01.01.2016 р. становив 26,22 гривень), внаслідок чого середньоринкова ціна автомобіля становить 852 296,27 грн (2 019 180,93*(42/100)*(1+/-(05/100), що є меншим від 750 мінімальних заробітних плат, а автомобіль за таких обставин не є об'єктом оподаткування податком на прибуток.

Проте, суд відхиляє зазначені доводи позивача в якості належних доказів того, що середньоринкова вартість автомобіля, станом на 01.01.2016, становить 852 296,27 грн, адже нормативними документами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено застосування перерахунку ціни нового автомобіля в залежності від курсу валют, а суд відповідно до ст.19 Конституції України може діяти виключно на підставі та в межах нормативних документів, якими врегульовано дані правовідносини.

Разом з тим, судом встановлено, що легковий автомобіль Land Rover Range Rover Sport 2012 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см., реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 05.02.2013 року згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, є об'єктом оподаткування транспортного податку, згідно ст. 267 ПК України, враховуючи наступне.

Відповідно до п.14 Постанови № 403 Мінекономрозвитку забезпечує режим роботи офіційного веб-сайту, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість транспортних засобів шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску та пробіг, а також роздрукувати зазначену інформацію з реквізитами Міністерства.

В матеріалах справи наявна роздруківка з офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку, згідно якої середньоринкова вартість транспортного засобу становить 1 205 400,15 грн (50 223,61 доларів США за курсом НБУ 24,000668 грн/долар станом на 01.01.2016).

Посилання позивача на те, що дана вартість є необґрунтованою, судом до уваги не приймаються, адже відповідно до зазначеного вище розрахунку позивача, вартість автомобіля становить 852 296,27 грн, що станом на 01.01.2016 за офіційним курсом НБУ (http://finance.i.ua/nbu/?d=01&m=01&y=2016) становила 35 511,36 доларів США (852 296,27/24,000668).

Однак, відповідно до інформації мережі Інтернет:

1. https://auto.ria.com/search/?category_id=1&marka_id=37&model_id=3117#category_id=1&s_yers[0]=2012&po_yers[0]=2012¤cy=1&marka_id[0]=37&model_id[0]=3117&countpage=10&page=0&power_name=1&engineVolumeFrom=&engineVolumeTo=&type[1]=2&raceFrom=40&raceTo=100

2. http://avtobazar.ua/poisk/avto/?engine=1987&model1=57921&year_from=2012&country1=1911&show_only=only_used&year_to=2012&make1=986&per-page=10

середньоринкова вартість автомобіля Land Rover Range Rover Sport 2012 року випуску, об'єм двигуна 2993 куб. см., дизель, становить від 42 800 доларів США до 60 800 доларів США.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що автомобіль позивача підпадає під визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, відповідно до п.267.2.1 ПК України.

Щодо законності дії транспортного податку у 2016 році, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.7.3 ст. 7 ПК України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71 -VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон №71-VIII), яким було введено новий податок - транспортний податок.

Згідно ст. 265 ПК України транспортний податок є складовою частиною податку на майно. Відповідно до п.10.2. ст. 10 ПК України місцеві ради обов'язково установлюють податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю). До повноважень міських рад щодо податків та зборів належить: виключно встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених ПК України (пп. 12.4.1 ПК України). У разі якщо міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами ПК України, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм ПК України із застосуванням їх мінімальних ставок (пп.12.3.5. п.12.3 ст.12 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Київської міської ради «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві та акцизного податку» від 11.02.2016 року №103/103, внесено зміни до додатка 2 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року N 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» (в редакції рішення Київської міської ради від 28 січня 2015 року N 58/923): 3.1. Пункт 2.1 розділу 2 викладено в такій редакції:

« 2.1. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті».

Вищезазначене рішення було офіційно оприлюднено в газеті Хрещатик, 2016, 02, № 19.

При цьому судом встановлено, що у 2016 році не встановлювався новий податок (транспортний податок діяв і в 2015 році), а також не змінювалась його ставка, а лише змінювалися вимоги до об'єкта оподаткування в частині об'єму двигуна автотранспортного засобу.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідно до п.п.4.1.9, п.4.1 ст.4, п.п 12.3.4, п.12.3, ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, суд їх не приймає до уваги, оскільки, Закон №909-VIII у п.4 розділу II «Прикінцеві положення» ввів пряму норму: установити, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги встановлені пп. 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням положень ч.5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів в дію, вказане вище Рішення Київської міської ради набрало чинності. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що саме 2016 рік і є базовим (звітним) періодом для оподаткування транспортним податком з об'єкту який належить на праві власності позивачу.

Відтак, суд приходить до переконання, що відповідачем правомірно (у відповідності до вимог п.п. 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України) сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення від 07 червня 2016 року №117-1305.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд, вважає, що позивачем не доведено правомірності обставин викладених в позовній заяві, а надані докази не підтверджують заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до переконання, що підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення немає, а в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 72, 94 та 158-163, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук