Справа № 522/19669/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/522/998/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси, в якому просив визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси при прийнятті рішення (лист №4969/03 від 03.10.2016) про відмову йому у перерахунку розміру пенсії за вислугою років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 неправомірними; скасувати рішення (лист №4969/03 від 03.10.2016) Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії та здійснювати її виплату ОСОБА_1, за вислугою років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, у розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданій прокуратурою Одеської області від 21.09.2016 № 407, без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 з 1 січня 2016 року, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, а також стягнути судові витрати.

Позивач просив розглядати справу без фіксації судового процесу.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав свої письмові заперечення на позов, відповідно до яких просить у задоволенні позову відмовити, справу слухати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.03.2010 по даний час позивач, як отримувач пенсії, перебуваю на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси і отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», від 05.11.1991 №1789-ХІІ, яку йому призначено довічно в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», у позивача виникло право на отримання (перерахунок пенсії) з 01.01.2016, оскільки вказаною постановою встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, повязаних з індексацією надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців.

Позивач 27.09.2016 звернувся до відповідача із заявою здійснити перерахунок пенсії з моменту виникнення права на неї, тобто з 01.01.2016, в звязку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури, для чого додав довідку прокуратури Одеської області від 21.09.2016 №407 про розмір нового місячного заробітку на посаді з якої йому обраховано та виплачувалась пенсія.

Листом №4969/03 від 03.10.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси відмовило у перерахунку його пенсії та повідомило про те, що на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, таке скасування норм не поширюється на осіб, яким пенсія була призначена до 01.06.2015, тобто до набрання чинності Закону, на підставі якого мотивовано відмову у задоволенні заяви позивача.

Вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ та Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697 (із змінами №578 від 02.07.2015) стосуються лише призначення пенсій, а не здійснення їх перерахунку.

Таким чином, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення діяв протиправно, оскільки, відмовляючи у перерахунку пенсії, взяв до уваги законодавчі зміни, які були внесені до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру після призначення пенсії позивачу, чим суттєво звузив зміст та обсяг пенсійних прав позивача.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Верховним Судом України в постанові від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а, 21-2432а15) зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 3668-VI зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13 та 18 ст. 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, які змін у звязку із прийняттям Законом № 3668-VI не зазнали.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 зазначено, що «Прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, в тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку».

Відповідно до ст. 50 вказаного Закону « До 20- річного стажу роботи, що дає право за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 цього Закону,… у тому числі половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах…».

ОСОБА_1 на час призначення пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку працював начальником відділу захисту майнових, інших особистих прав і свобод громадян та інтересів держави прокуратури Одеської області, мав стаж роботи на прокурорських посадах 20 років 5 місяців 13 днів, до стажу враховано половину строку навчання на стаціонарі у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського.

У відповідності до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що «Обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком». У даному випадку таким документом є довідка прокуратури Одеської області від 21.09.2016 №407 про розмір місячного (чинного) заробітку.

Частина 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що «призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи».

Відповідач, при прийнятті рішення щодо відмови у перерахунку пенсії безпідставно керувався вказаними законодавчими зміни, в той час, як був зобов'язаний застосовувати ті норми Закону, які діяли при призначенні пенсії позивачу, а саме норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», якими передбачено перерахунок призначеної пенсії і не встановлено жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами і Закону прямої дії, а саме, Конституції України над іншими законами до спірних пенсійних правовідносин, підлягають застосуванню норми ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, які діяли на час призначення позивачу пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України ї його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і субєктами владних повноважень, а тому відповідно до вимог ст. 19 Конституції України зобовязані діяти лише на підставі, і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова позиція Конституційного Суду України, яка зазначена, зокрема, у його рішеннях від 06.07.1999 №8рп-99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 №5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11.10.2005 №8рп/2005 у справі №91-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, в яких викладено розуміння сутності соціальних гарантій суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників органів прокуратури і вказано, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічну правову позицію висловлено і Верховним Судом України в постанові від 10.12.2013 у справі №21-348а13 та в постанові від 17.12.2013 у справі №21-445а13.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру», діючій на день призначення пенсії «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у звязку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників,…якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців».

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 9,11,71,158 - 161 ,163 ,186 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій та рішення протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси при прийнятті рішення (лист №4969/03 від 03.10.2016) про відмову - ОСОБА_1 у перерахунку розміру пенсії за вислугою років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 неправомірними.

Скасувати рішення (лист №4969/03 від 03.10.2016) Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести перерахунок пенсії та здійснювати її виплату ОСОБА_1, за вислугою років у відповідності до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, у розмірі 90 відсотків від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці, виданій прокуратурою Одеської області від 21.09.2016 № 407, без обмежень її максимального розміру, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 з 1 січня 2016 року, виплативши різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн..

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя

11.11.2016