Справа № 712/7790/16-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/7790/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Мамчура Я.С.

суддів: Желтобрюх І.Л., Епель О.В.,

при секретарі Кривді В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, в якому просить: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок пенсії, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника, згідно з довідкою прокуратури Черкаської області №18/37 від 11.04.2016 року про заробітну плату, у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% місячного заробітку без обмеження суми пенсійної виплати починаючи з 27.04.2016 року.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2016 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.1996 року чоловік позивачки ОСОБА_3 був звільнений з прокуратури Черкаської області у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років і, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції № 1789-ХІІ (у редакції чинній на час призначення пенсії), йому була призначена пенсія за вислугою років, виходячи з 90% місячного заробітку. У зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», розмір пенсії неодноразово підвищувався з розрахунку 90% місячного заробітку. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер.

18.04.2016 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії по втраті годувальника, на умовах її призначення та з розрахунку 60% від суми місячного заробітку, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2015 № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» і довідки прокуратури Черкаської області від 11.04.2016 № 18/37 вих. № 16 про заробітну плату померлого чоловіка ОСОБА_3, який працював у прокуратурі Черкаської області на посаді першого заступника прокурора міста Черкаси до виходу на пенсію.

Листом від 27.04.2016 року №6492/02 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси відмовило позивачу у задоволені заяви про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що згідно пункту 5 Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення спеціальних пенсій з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказані обставини стали підставою звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Черкаси не наведено переконливих доказів які б відміняли або скасовували проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника, а отже відмова відповідача в перерахунку пенсії позивачу є незаконною і суперечить чинному законодавству.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Прокуратури Черкаської області №18/37 від 11.04.2016 року про заробітну плату, у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% місячного заробітку без обмеження суми пенсійної виплати починаючи з 27.04.2016 року.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси - залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Я.С. Мамчур

Судді І.Л. Желтобрюх

О.В. Епель

Повний текст складено 18.11.16 р.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Епель О.В.