Справа № 826/17713/16
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Іщук І.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали у справі

за позовом

Державного концерну «Укроборонпром»

до

Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державний концерн «Укроборонпром» звернулось до суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства визначається Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (надалі – Закон №1404-VIII) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Крім того, у постанові Верховного суду України від 24.02.2016 року у справі №6-3077цс15 зазначено, що ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України і статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до частини четвертої ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (надалі – Закон №606-XIV) рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. З урахуванням змісту ст.383, 384, 386, 387 Цивільного процесуального кодексу України у вказаній постанові зроблено висновок, про те, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналіз вищевикладених положень свідчить, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення сторонами виконавчого провадження, здійснюється за правилами того судочинства, якими суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

З огляду на те, що даний позов стосується порушення прав особи під час виконання судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, та враховуючи положення ст.181 КАС України, ст.383, ст.384 ЦПК України, ч.1 ст.74 Закону №1404-VIII, даний спір не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Позивачу слід звернутися до суду, який видав виконавчий лист.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 07.06.2016 року у справі №21-5470а15, від 30.06.2015 року у справі №21-278а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3404а15.

Щодо посилань позивача на ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII як підставу звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва, суд зазначає наступне.

У ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII, зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз ч.1 та ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII свідчить, що сторонами, іншими учасниками та особами можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення – до суду, який видав виконавчий документ, а щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) – до відповідного адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вимогами п.1 ч.1 ст.109, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державного концерну «Укроборонпром» у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, разом із позовними матеріалами, повернути позивачу супровідним листом негайно шляхом їх направлення рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання.

3. Роз’яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому в ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук