Справа № 815/1682/16
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1682/16
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреністю

Від відповідача: не зявився

Від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції в особі керівника ОСОБА_6, Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23 в особі керівника ОСОБА_7 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1, в якій позивачі просять суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23, код ЄДРПОУ 3983958.

04.10.2016 року від представника відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі Управління державної реєстрації до суду надійшло письмове клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача вказує, що позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 вмотивовані порушенням порядку, встановленого ст. 4, 6 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Іспанський двір 23», а саме: відсутність будь-якого повідомлення про проведення установчих зборів, обєднання не функціонує з моменту створення, відсутність документів поданих до реєстрації відомостей про позивачів як членів обєднання, що виключає можливість наявності їх у списку, протокол установчих зборів та статут несправжні. Тобто на думку представника відповідача, в даному випадку фактично наявний спір за позовом учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частини, що належить до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Відповідач вважає, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача / Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації / в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. 04.10.2016 року від представника Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких останній просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник позивачів в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, вказавши, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позивачі /ОСОБА_1, ОСОБА_2В./ підтримали позицію представника ОСОБА_3 та просили суд відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

Позивач /ОСОБА_5/ в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином та завчасно.

Представник відповідача /Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції в особі керівника ОСОБА_6/ в судове засідання також не зявився, був повідомлений належним чином та завчасно.

Розглянувши клопотання відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про закриття провадження у справі, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльностіКонституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, суб'єкт владних повноважень в розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України це орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних відносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, та, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України).

Таким чином, компетенція адміністративних судів поширюється на спір, який виникає із правовідносин публічного характеру, а однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень у зв'язку із виконанням владних управлінських функцій. У справі адміністративної юрисдикції вимога адміністративного позову повинна ґрунтуватися на публічно правових відносинах позивача із відповідачем, які виникають у звязку із здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з позовних вимог, позивачі просять суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23, код ЄДРПОУ 3983958.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші субєкти державної реєстрації. До повноважень інших субєктів державної реєстрації належить: забезпечення: прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акредитовані субєкти можуть здійснювати усі повноваження, визначені у цій частині, або здійснювати повноваження щодо забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації на підставі договору з іншим субєктом державної реєстрації та/або нотаріусом.

Згідно ч.5 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з субєктом державної реєстрації, нотаріус;

Відповідно до ч.14 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» субєкт державної реєстрації: Міністерство юстиції України - у разі державної реєстрації політичних партій, всеукраїнських професійних спілок, їх обєднань, всеукраїнських обєднань організацій роботодавців; відокремлених підрозділів іноземних неурядових організацій, представництв, філій іноземних благодійних організацій, постійно діючих третейських судів, засновниками яких є всеукраїнські громадські організації, всеукраїнських творчих спілок, символіки громадських формувань; територіальні органи Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - у разі державної реєстрації первинних, місцевих, обласних, регіональних та республіканських професійних спілок, їх організацій та обєднань, структурних утворень політичних партій, регіональних (місцевих) творчих спілок, територіальних осередків всеукраїнських творчих спілок, місцевих, обласних, республіканських Автономної Республіки Крим, Київської та Севастопольської міських організацій роботодавців та їх обєднань, постійно діючих третейських судів, громадських обєднань, їх відокремлених підрозділів, громадських обєднань, що не мають статусу юридичної особи, підтвердження всеукраїнського статусу громадського обєднання; виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані субєкти - у разі державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. N 1521, державна реєстрація об'єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) проводиться виконавчим органом міської, районної у місті ради, районною, районною у мм. Києві і Севастополі державною адміністрацією (далі - органи державної реєстрації) за місцем знаходження багатоквартирного будинку. Органи державної реєстрації ведуть реєстри об'єднань співвласників багатоквартирного будинку в установленому ними порядку. Реєстрація об'єднань, найменування яких тотожні найменуванням інших об'єднань, внесених до відповідного реєстру об'єднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - реєстр), не допускається. Орган державної реєстрації дає змогу провести перевірку заявленого найменування об'єднання на тотожність найменуванням об'єднань, внесених до реєстру. Об'єднання розташовується за місцем знаходження

багатоквартирного будинку.

Тобто, в даному випадку державний реєстратор здійснюючи державну реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23, виконував владні управлінські функції відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Частинами 1, 2 статті 83 Цивільного кодексу України встановлено, що юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом; товариством є організація, створена шляхом об'єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві; товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 12 ГПК Господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, повязаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство. Підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникли з корпоративних правовідносин», Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів. 1.3. Спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них належать до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Корпоративними також є спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи.

Позивачі не є членами ОСББ та просять скасувати саме державну реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23, а не установчих документів Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Іспанський двір 23, тобто даний спір не є корпоративним у розумінні ст. 12 ГПК, у справі не йдеться про оскарження рішення установчих зборів ОСББ.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача, що даний спір за своєю природою є корпоративним, оскільки, він не такий за своїм субєктним складом та в справі не йдеться про оспорення рішення установчих зборів.

Таким чином, спір про скасування державної реєстрації ОСББ є спором адміністративної юрисдикції.

У звязку з цим, у задоволенні клопотання Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі управління державної реєстрації про закриття провадження у справі №815/1682/16 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №815/1682/16 відмовити.

Ухвала суду про відмову у закритті провадження у справі оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.11.2016 року.

Суддя М.М. Аракелян