Справа № 804/7503/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРВОСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 листопада 2016 р. Справа № 804/7503/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

4 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» щодо невключення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк»;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» включити вимоги позивача як вкладника публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» за договором строкового банківського вкладу №2630/21/185199 від 26.05.2014 року.

Згідно частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження.

Як встановлено судом із матеріалів позовної заяви, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються права позивача як кредитора по включенню його вимог щодо повернення частини банківського вкладу, не покритого гарантованою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» сумою, до реєстру акцептованих вимог кредиторів публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», який ліквідується.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційній і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Пунктом 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно із статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, із зазначено вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, у межах ліквідації банку, виконує функції ліквідатора.

У свою чергу, пунктом 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Тож, суд зазначає, що уповноважена особа Фонду фактично є представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб який, як зазначено вище, у межах ліквідації банку, виконує функції ліквідатора.

Таким чином, з огляду на предмет спору у цій справі, не можливо стверджувати про те, що відповідач у справі - уповноважена особа Фонду, у спірних правовідносинах, здійснює владні управлінські функції, які б характеризували відповідача, як субєкта владних повноважень.

З огляду на викладене, розгляд вказаної справи у порядку адміністративного судочинства суперечить положенням статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені межі компетенції адміністративних судів.

З огляду на субєктивний склад сторін у справі, вказаний спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицію Верховного Суду України щодо підвідомчості справ, які стосуються захисту прав кредиторів у межах ліквідації банку, висловлена у постанові від 16.02.2016 року (справа №21-4846а15)

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 107, 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що згідно частини 5 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали згідно статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_2