Справа № 826/14089/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Губської О.А.
суддів: Ключкович В.Ю., Беспалова О.О.
за участю: секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,
представника позивача Самойленко А.В.,
представника відповідача Адам Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Партії «Соціалістична Україна» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Партії "Соціалістична Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування рішень,
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року було задоволено апеляційну скаргу Партії "Соціалістична Україна", постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою позов Партії "Соціалістична Україна" задоволено.
Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо визнання таким, що втратило чинність свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Харківщина"; визнано протиправним та скасовано п. 12 наказу Міністерства юстиції України від 05.06.2015 №860/5; зобов'язано Міністерство юстиції України вилучити з Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності відомості про втрату чинності свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації - газети "Соціалістична Харківщина" (з урахуванням ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 про виправлення описки у постанові від 24.12.2015).
12 вересня 2016 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява, у якій представник позивача просив прийняти додаткове рішення про компенсацію витрат на правову допомогу (послуги адвоката).
У судовому засіданні представник позивача заяву підтримала та просила її задовольнити, представник відповідача заперечувала проти задоволення зазначеної заяви.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст.87 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 1 та 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Із наведеного випливає, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
При цьому, колегія суддів відзначає, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Документи, які не відповідають встановленим вимогам є недопустимими.
З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу Партії «Соціалістична Україна» у даній адміністративній справі надавала Самойленко Анна Василівна, яка є адвокатом, членом (головою) адвокатського об'єднання «Національна правова палата».
Наведені обставини підтверджуються наявними у справі копіями: довіреності (т. 2 а.с. 222), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т.2 а.с. 218), свідоцтва про реєстрацію адвокатського об'єднання (т.2 а.с. 219), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (т.2 а.с. 220) та довідкою названого адвокатського об'єднання (т.2 а.с. 221).
Колегією суддів установлено, що між Партією «Соціалістична Україна» та адвокатським об'єднанням «Національна правова палата» було укладено договір від 23.06.2015 № 76Ф про надання правової допомоги, за умовами п. 2.4 якого вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги становить 480 грн. (в т.ч. ПДВ - 80 грн.) (т. 2 а.с. 208-212).
Згідно із додатковою угодою від 01.09.2015 № 1 пункт 2.4 Договору від 23.06.2015 № 76Ф викладено у новій редакції, відповідно до якої вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги встановлено у розмірі 550 грн. (в т.ч. ПДВ 20% - 91,67 грн.) (т. 2 а.с. 213).
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень.
Отже, граничний розмір компенсації за годину роботи у період з 01.01.2015 по 31.08.2015 становив 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 40%), а з 01.09.2015 по 31.12.2015 - 551 грн. 20 коп. (1378 х 40%).
Відповідно, визначена у договорі від 23.06.2015 № 76Ф та додатковій угоді від 01.09.2015 № 1 до нього, вартість однієї години фактично витраченого часу на надання правової допомоги не перевищує суми витрат за годину, яка може бути компенсована згідно зі ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".
Як вбачається з акта приймання-передачі фактично наданої правової допомоги за Договором від 23.06.2015 № 76Ф, складеного 01.06.2016 (т. 2 а.с. 214-216), у ньому зазначено зміст фактично витраченого часу, кількість фактично витрачених годин, вартість 1 (однієї) години з ПДВ та загальна вартість.
Так, наявними у матеріалах справи документами підтверджуються склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, щодо наведеного у акті приймання-передачі від 01.06.2016 фактично витраченого часу представником позивача на:
підготовку проекту та подання позовної заяви (підписано представником позивача Самойленко А.В.) (а.с. 7);
складання довідки про відсутність спорів від 11.08.2015 (а.с. 61);
ознайомлення з матеріалами справи 21.08.2015, 28.08.2015, 11.09.2015, 15.10.2015, 21.01.2016 (т.1 а.с. 83, 84, 98, 102, т. 2 а.с. 173);
складання процесуальних документів: клопотання про розгляд справи у судовому засіданні від 01.09.2015 (т.1 а.с. 95-97); пояснення на заперечення проти позову (т.1 а.с. 90-94); заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 01.09.2015 (т.1 а.с. 85-89), додаткові пояснення до апеляційної скарги (т.2 а.с. 1-2);
підготовка апеляційної скарги від 26.10.2015 (т.1 а.с. 107-114);
представництво інтересів у Київському апеляційному адміністративному суді 26.11.2015 - 1 год. (т.1 а.с. 127 - 130).
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем обґрунтовано розмір понесених ним витрат на правову допомогу у цій частині.
Поряд із цим, колегія суддів звертає увагу, що за змістом ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсації у адміністративних справах підлягають не будь-які витрати на правову допомогу, а лише ті, які стосуються надання такої допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Враховуючи наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку про те, що не підлягають компенсації витрати позивача, вказані у пунктах 1-6 акта приймання-передачі фактично наданої правової допомоги від 01.06.2016, оскільки зазначені у цих пунктах дії: здійснення правової експертизи наданих позивачем документів, підбір та аналіз законодавчої бази, розроблення правової позиції, збір документів для надання правової допомоги, консультування стосовно порядку та строків подання позову, спілкування з працівниками Міністерства юстиції України, не є процесуальними діями поза судовим засіданням, у розумінні КАС України (як то: складення та подання заяв, скарг, клопотань, заперечень тощо), а також не стосуються надання правової допомоги у судовому засіданні чи ознайомлення з матеріалами справи.
Зважаючи на те, що надання компенсації за зазначені дії не передбачено законодавством, то у задоволенні заяви представника позивача у цій частині (пункти 1-6 акта від 01.06.2016 на загальну суму 8640 грн.), слід відмовити.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги і її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат, якщо відсутні інші докази на підтвердження цих витрат.
В контексті наведеного, матеріалами справи не підтверджуються обставини:
представництва в Окружному адміністративному суду міста Києва 05.08.2015 протягом 1 год. на суму 480 грн. (п. 9 акта приймання-передачі фактично наданої правової допомоги від 01.06.2016), оскільки судом не було призначено засідань на 05.08.2015;
складання клопотання про публічний розгляд справи від 11.08.2015 протягом 1 год. на суму 480 грн. (п. 10 акта приймання-передачі фактично наданої правової допомоги від 01.06.2016), оскільки у матеріалах справи відсутнє зазначене клопотання від 11.08.2015.
Таким чином, вказані витрати на правову допомогу у розмірі 960 грн. також не підлягають компенсації за рахунок відповідача, з огляду на непідтвердженість їх складу, який, між іншим, входить до предмета доказування у справі.
Як було зазначено, в силу вимог Закону, компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється зокрема виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні.
Так, в акті приймання-передачі фактично наданої правової допомоги від 01.06.2016 у п. 9 зазначено, що представник позивача представляв його інтереси у судовому засіданні в Окружному адміністративному суді міста Києва 12.08.2015 протягом 1 год.
Проте, згідно із журналом судового засідання від 12.08.2015 (т. 1 а.с. 63-64), засідання тривало 4 хвилини.
Оскільки за Законом компенсації підлягають витрати щодо надання правової допомоги саме у судовому засіданні, при цьому відповідно до умов договору від 23.06.2015 № 76Ф вартість години фактично витраченого часу на надання правової допомоги на той момент складала 480 грн., то сума, яка підлягає компенсації позивачеві за рахунок відповідача становить 32 грн. (480 грн./1год. х 4 хв.).
Склад витрат на правову допомогу у розмірі 448 грн. (480 грн. - 32 грн.) щодо цього епізоду є непідтвердженим, тому колегія суддів не вбачає підстав для стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача.
Крім того, згідно із актом від 01.06.2016 (п. 15) представник позивача представляв інтереси Партії «Соціалістична Україна» у Київському апеляційному адміністративному суді у судовому засіданні 24.12.2015 протягом 2 год.
Проте, згідно із журналом судового засідання від 24.12.2015 (т. 2 а.с. 157-160) засідання тривало 31 хвилину (з 16-55 до 17-26), таким чином, оскільки на цей момент вартість години фактично витраченого часу на надання правової допомоги згідно із додатком № 1 до договору від 23.06.2015 № 76Ф становила 550 грн., то сума, яка підлягає компенсації у цьому випадку за рахунок відповідача становить 284 грн. 16 коп. (550 грн. / 1 год. х 31 хв.).
Склад витрат на правову допомогу у розмірі 815 грн. 84 коп. (550 грн. х 2 год. - 284,16 грн.) за цим епізодом є непідтвердженим, а тому такі витрати на підлягають компенсації позивачеві за рахунок Мін'юсту.
Представник відповідача у своїх письмових запереченнях вказує на те, що питання про компенсацію витрат на правову допомогу слід вирішувати у новому судовому провадженні, крім того, стягненню підлягає лише сума сплаченого позивачем судового збору.
Колегія суддів такі доводи оцінює критично, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив судові витрати покласти на Міністерство юстиції України.
Як зазначалося вище, в силу положень ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України витрати на правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Наразі позивач просив компенсувати витрати на правову допомогу, при цьому звернувся до суду саме у порядку ч.1 статті 94 КАС України, відповідно до якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує усі здійснені нею документально підтверджені витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
За правилами п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Під час прийняття постанови, апеляційним судом не вирішувалося питання про розподіл судових витрат.
За таких обставин та нормативного регулювання, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для винесення додаткової постанови та часткового задоволення заяви позивача.
Керуючись статтями 90, 94, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд
Заяву представника Партії «Соціалістична Україна» про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Прийняти додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою Партії "Соціалістична Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Партії "Соціалістична Україна" до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування рішень.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання додаткової постанови в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
Головуючий суддяО.А. Губська
СуддяВ.Ю. Ключкович
СуддяО.О. Беспалов
Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2016 року
Головуючий суддя Губська О.А.
Судді: Ключкович В.Ю.