Справа № 826/5545/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5545/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4

представників третьої особи

на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Цукрової Світлани Сергіївни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила скасувати рішення держаного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - індексний номер 24037096 від 31.08.2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер НОМЕР_1, запис про право власності: №10984080 від 31.08.2015 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 24; - індексний номер 24044256 від 31.08.2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на домоволодіння, загальною площею 399,3 кв.м., житловою площею 124, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, запис про право власності №10987060 від 31.08.2015 року, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 24.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року закрито провадження у справі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні позивач та третя особа на стороні позивача доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, в той час, як представники третьої особи на стороні відповідача проти цього заперечували, просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного перегляду відповідач до суду не прибув, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, що з»явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено кредитний договір від 19 жовтня 2005 року №31-616/10-2005П, Договір про надання споживчого кредиту від 27 липня 2007 року №0, Договір про надання споживчого кредиту від 12 березня 2008 року №0.

Позивач виступав майновим поручителем за кредитними та іпотечними договорами з ПАТ «УкрСиббанк» і на забезпечення виконання договорів нею передано в іпотеку земельну ділянку та домоволодіння.

В подальшому, 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу та відступлення права вимоги за іпотечними договорами, в тому числі договорами №2750-Б від 27.07.2007, №60011 від 27.07.2007, №31-616/10-2005П від 19.10.2005, №2750-В від 23.03.2008 та №60011-Б від 23.08.2008.

31 серпня 2015 року приватним нотаріусом Цукуровою С.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: - індексний номер 24037096 від 31.08.2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер НОМЕР_1, запис про право власності: №10984080 від 31.08.2015 року, - індексний номер 24044256 від 31.08.2015 року, запис про право власності №10987060 від 31.08.2015 року, запис про право власності: №10984080 від 31.08.2015 року.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 7 вказаної правової норми суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 цього Кодексу передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, отже, спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин, тому має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, відносно даного спору адміністративний суд не може вважатись «судом, установленим законом» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що спір у даній справі випливає із цивільних правовідносин, а тому він не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволе6ння, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвала в повному обсязі складена 21 листопада 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.