Справа № 638/14548/16-а
Суддя: Омельченко К. О.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/535/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Омельченко К.О. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру;

- скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру пенсії та здійснити виплати зазначених коштів з 01.01.2016 року, оскільки згідно з постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 підвищення посадових окладів працівників органів прокуратури здійснюється з 01.12.2015 року;

- стягнути на користь позивача з Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова судові витрати.

Позов обґрунтовує тим, що він працював в органах прокуратури. У липні 2011 року йому була нарахована пенсія за вислугу років з посади Чугуївського міжрайонного прокурора у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати згідно із ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами внесеними постановами КМУ від 30.09.2015 №763 та від 09.12.2015 №1013, затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, у зв'язку з чим у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 року.

29 серпня 2016 року він звернувся до відповідача з заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії на підставі Закону України №1789-ХІІ відповідно довідки прокуратури Харківської області від 23.08.2016 року №18-627 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, з застосуванням нових посадових окладів, які отримують на відповідній посаді працівники прокуратури.

Відповідач, не погодившись з зазначеним позовом, надав свої заперечення,в яких посилався на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та з вказаної дати пенсії в порядку та на умовах, передбачених вищезазначеним Законом не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 02.03.2015, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказане положення стосується саме процедур призначення та перерахунку пенсії, оскільки щодо процедури виплати є застереження передбачені п.2 Прикінцевих положень Закону №213-VІІІ.

Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, таким чином, з 01.06.2015 втратили чинність норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, у зв'язку з чим, з цієї дати пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими законами не призначаються, а призначені до 01.06.2015 року - не перераховуються. Відповідно, на час звернення за перерахунком пенсії зі збільшенням заробітної плати працівникам прокуратури, 21.03.2016, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про прокуратуру» втратили чинність.

Таким чином, з 01 червня 2015 року пенсії по спецзаконах не призначаються і не перераховуються. Отже, управлінням ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова дотримані норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» під час проведення перерахунку на підставі довідки, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників прокуратури № від 31.05.2012 №505 та не порушені права позивача, оскільки не має законних підстав для перерахунку пенсії на підставі норм, які втратили чинність.

Отже, управлінням ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова дотримані норми ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» під час проведення перерахунку на підставі довідки, виданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505 та не порушені права позивача, оскільки немає законних підставі для перерахунку пенсії на підставі норм, які втратили чинність.

Відповідач вважає, що УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та своїми діями не порушило права позивача.

За вказаним позовом відкрито скорочене провадження згідно ст. 183-2 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи містять відомості про те, що позивач з липня 2011 року отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 % заробітку.

Відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників або у зв'язку із звільненням з роботи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно із ст.50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Умови та порядок перерахунок пенсії прокурорам на час виникнення спірних правовідносин регламентовано ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції чинній як на час призначення пенсії позивачу. Прав на перерахунок раніше призначеної пенсії регламентовано частиною 13 ст.50-1 вищевказаного Закону, якою передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особі було призначено пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Викладення п.18 вказаної статті у новій редакції (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії.

Таким чином, підстави як призначення так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ були визначені єдиною ст. 50-1, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами п.18 вказаної статі, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників.

У зв'язку з підвищенням працівникам прокуратури заробітної плати позивач 29 серпня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої 23 серпня 2016 року прокуратурою Харківської області довідки.

Рішенням відповідача від 02.09.2016 позивачу відмовлено у здійснення перерахунку пенсії у зв'язку з втратою чинності Закону №1789-ХІІ та у відповідності до розділу ІІІ «;прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції чинній на момент призначенні пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури на менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 90% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до вимог ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 10.12.2013 (справа №21-348а13), від 06.10.2015 (справа №127/11720/14-а). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги) та №5-рп/2002 від 20.03.2002 (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби Безпеки України, поліції, прокуратури, охорони Державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності , тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013 (справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституції України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1, 3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо становити, чи відбулося таке звуження, а саме звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішення №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року зазначив, що невиконання державною взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, в її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідного до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.3 ст.8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захист прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи в перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №2663-11 від 12 липня 2001 року), відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

Відповідно до вимог ст.18 КАС України, місцевим судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Внесені Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VІ «Про заходи законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ «Про прокуратуру», щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурора і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

Крім того, згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення КСУ від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Звернення позивача до суб'єкта владних повноважень щодо здійснення перерахунку пенсії ґрунтується саме відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в редакції Закону №2663-111 від 12 липня 2001 року), а не Закону, який діє на час звернення та значно звужує зміст та обсяг прав і свобод позивача.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.244 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст.237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не її перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтвердженні матеріалами справи, грунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

З зазначених правових підстав і наведених вище нормативно-правових актів, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії, визнає неправомірною позицію відповідача про те, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин пункт 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», який регламентував можливості перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати та перерахунку пенсії на день звільнення з роботи викладено в новій редакції - умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, то відсутні підставі для перерахунку пенсії на день звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, як доведеного та обгрунтованого.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч.1 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 94, 99, 104, 105, 121, 128, 153, 158-163, 167, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), 19, 22, 46 Конституції України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.07.2011 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-627 від 23.08.2016 без обмежень максимального розміру пенсії та здійснити виплати зазначених коштів з 01.01.2016 року, оскільки згідно з постановою КМУ №1013 від 09.12.2015 підвищення посадових окладів працівників органів прокуратури здійснюється з 01.12.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 гр. 20 коп.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі до апеляційного адміністративного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після спливу строку на її оскарження. У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :