Справа № 812/5606/13-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/48492/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (судді-доповідача),

Олексієнка М.М.

Штульман І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області (далі - УПФУ в місті Лисичанську Луганської області, Управління) про скасування вимоги,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И ЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу від 12 червня 2013 року №Ф2845 про сплату недоїмки за період з січня по березень 2013 року у розмірі 1194 грн. 03 коп.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу УПФУ в місті Лисичанську Луганської області про сплату боргу від 12 червня 2013 року №Ф2845 на суму 1194 грн. 03 коп..

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі оподаткування та є пенсіонером за віком, отримує пенсію на підставі пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

12 червня 2013 року Управлінням винесено вимогу про сплату позивачем недоїмки в розмірі 1194 грн. 03 коп. зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 9 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV) з наступними змінами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-ХІІ застосовуються, зокрема в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років). Загальні умови призначення пенсій за віком визначені статтею 12 Закону №1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону №1058-IV. Таке право виникало у чоловіків після досягнення 60 років та за наявності відповідного стажу.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, статтею 13 Закону №1788-ХІІ, на підставі пункту "а" частини першої якої, як установили суди, позивач отримує пенсію, передбачена можливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах - із зменшенням віку, зазначеного у статті 12 цього Закону, та за наявності відповідного трудового стажу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону особи, зазначені у пункті 4 частини 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, за змістом цієї норми фізичні особи?підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску за себе, за умови, якщо такі особи є пенсіонерами за віком (незалежно від того чи досягли вони загального пенсійного віку чи така пенсія оформлена на пільгових умовах - зі зменшенням віку) та отримують відповідно до закону пенсію.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що особи, яким пенсія за віком призначена відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ, не є платниками єдиного внеску за себе згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №2464-VI, так як і особи, які є пенсіонерами за віком на загальних умовах, оскільки згадана норма не містить будь-яких винятків щодо пенсіонерів за віком.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року (№21-57а14) та 13 липня 2016 року (21-440а14).

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

М.М. Олексієнко

І.В. Штульман