Справа № 357/9999/16-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/9999/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Подрєзова Г. О.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Вернигори Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови щодо надання дозволу на переоформлення автомобіля марки Mercedes - Benz E 200 NGT модель 212 протиправною; зобов'язання вчинити дії щодо надання ОСОБА_5 дозволу на переоформлення автомобіля марки Mercedes - Benz E 200 NGT модель 212.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану постанову суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 є опікуном над недієздатним братом ОСОБА_5

ОСОБА_5, інваліду І групи, Берлінською єпархією Руської Православної церкви був подарований автомобіль марки Mercedes - Benz E 200 NGT модель 212, кузов № НОМЕР_1, об'ємом двигуна 1796 см3, номерний знак - НОМЕР_3, технічний паспорт № НОМЕР_2, рік випуску: 2011 р.

У зв'язку з бажанням продажу автомобіля, ОСОБА_4 звернувся до відповідача з проханням переоформлення права власності на автомобіль.

Листом від 07.09.2016 р. № Г-1308 відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви, посилаючись на те, що автомобіль видається інваліду на десятирічний строк з дати видачі (а. с. 5).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, регулюються Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою КМ України від 19 липня 2006 р. № 999 (далі - Порядок).

У відповідності до ч. 6 Порядку інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку.

Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів.

Відповідно до ч. 12 Порядку у реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права користування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Згідно ч. 16 Порядку інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації.

У відповідності до ч. 41 Порядку автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту населення і користувався більше 10 років, за рішенням Мінсоцполітики.

Задовольняючи позовні вимоги, суду першої інстанції виходив з того, що автомобіль передано конкретному інваліду і він не придбавався за рахунок державного чи місцевого бюджетів.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 р. № 1192-XIV (далі - Закон № 1192) гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об'єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

У відповідності до ст. 11-1 Закону № 1192 автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення і користувався більше 10 років, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, може бути безкоштовно переданий у власність інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда за їх бажанням у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з вищепроцитованих норм, законодавство не передбачає права передачі у власність автомобіля, яким інвалід користується менше 10 років, якщо автомобіль в якості гуманітарної допомоги надійшов для конкретного інваліда.

Як свідчать матеріали справи, згідно листа Берлінської єпархії Російської православної церкви № 276 від 04.08.2015 р., надісланого на адресу управління праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, в якості гуманітарної допомоги відповідачу передано автомобіль з вищезазначеними реквізитами для ОСОБА_5 (а. с. 13).

За ОСОБА_5 вказаний транспортний засіб зареєстровано 26.01.2016 р. (а. с. 12).

Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 206, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах недієздатного ОСОБА_5 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 24.11.2016 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.