Справа № 824/472/16-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

16 листопада 2016 р. м. Чернівці справа № 824/472/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

секретаря судового засідання Мандрик І.А.

за участю сторін:

позивач не зявився

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Чернівецької митниці ДФС

про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії.

В судовому засіданні 16.11.2016 р. представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у звязку із повторною неявкою позивача та його представника.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши пояснення представників відповідача, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в судове засідання призначене на 07.11.2016 р. позивач не з'явився, явку представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання позивача повідомлено за адресою, вказаною ним в позовній заяві, що підтверджується відміткою про вручення рекомендованого поштового відправлення від 20.10.2016 р. (а.с. 162).

Таким чином, суд вважає, що позивач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У звязку із неприбуттям позивача та його представника у судове засідання призначене на 07.11.2016 р., судом відкладено розгляд справи та призначено справу до судового розгляду на 12:30 год. 16.11.2016 р.

Про дату, час та місце проведення наступного судового засідання позивача повідомлено за адресою, вказаною ним в позовній заяві (58018, м. Чернівці, вул. Головна, 162/9), що підтверджується довідкою Укрпошти від 14.11.2016 р. Згідно вказаної довідки, рекомендоване поштове відправлення адресоване позивачу повернуто за закінченням терміну зберігання.

Статтею 33 КАС України передбачено, що судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 1 ст. 40 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Враховуючи наведенні положення КАС України, суд приходить до висновку, що позивач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, незважаючи на повернення поштового відправлення, яке не вручено останньому з незалежних від суду причин.

В судове засідання, призначене на 16.11.2016 р. позивач повторно не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не направив.

Водночас в силу вимог ч. 2 ст. 40 КАС України якщо особи, які беруть участь у справі не можуть з поважних причин прибути до суду, вони зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Завчасно означає необхідність повідомити суд у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, про судові засідання призначені на 07.11.2016 р. та 16.11.2016 р. позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак без поважних причин (без повідомлення ним про причини неприбуття) до суду не прибув, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив.

Статтею 128 КАС України визначено правове регулювання наслідків неприбуття в судове засідання особи, яка бере участь у справі, які спрямовані на забезпечення прав щодо участі у судовому розгляді осіб, які беруть участь у справі, у разі їх неприбуття з обєктивних причин.

Також з метою дисциплінування та виключення випадків умисного затягування розгляду справи стаття встановлює негативні для учасників судового розгляду наслідки у разі неприбуття у судове засідання через безвідповідальне ставлення до справи.

Частиною 2 ст. 49 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, учасники судового процесу, крім наявних у них прав, наділені також певними процесуальними обов'язками, що кореспондуються з правами інших осіб, які беруть участь у справі, та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом.

При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, враховуючи принцип рівності, не можуть визнаватися більш або менш важливими, ніж права і обов'язки іншої особи, яка бере участь у справі.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач у першу чергу має активно використовувати власні процесуальні права, не зловживаючи ними, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права йому надані. Натомість визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене та враховуючи, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторного звернення з тотожним адміністративним позовом, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, є джерелом права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його правами та обов'язками.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((Заява № 28924/04) 13.01.2011 р. ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 р. у справі "Голдер проти Сполученого Королівства", п. п. 28- 36, Series A N 18)".

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, яке може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення від 28.05.1985 р. у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства", п. 57).

В рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2011 за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, від 13.12.2011 р. (17-рп/2011) зазначено, що "вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на судовий розгляд справи, а останній не продемонстрував готовність брати участь на цьому етапі розгляду його справи, тому логічним є застосування до нього передбачених законодавством наслідків залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 33, 35, 40, 128, 155, 160 та 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Позовну заяву ОСОБА_3 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

У відповідності до ст. ст. 185, 186 КАС України ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно ст. 254 КАС України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Ухвала в повному обсязі складена 21.11.2016 р.