Справа № 819/1411/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1411/16

22 листопада 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Кременецька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі Кременецька ОДПІ, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 145,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач подала до податкової інспекції податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій самостійно задекларувала до сплати податок на суму 7 037,97 грн., проте податок до бюджету не перерахувала в повному обсязі. Податковим органом вживались заходи для його стягнення, проте податковий борг відповідачем не погашено. Позивач відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 5 145,97 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання від 22.11.2016 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Додатково зазначив, що сума податкового боргу, заявленого до стягнення, не сплачена платником податків та становить 5 145,97 грн.

Відповідач у судове засідання не прибула, при цьому сторона в розумінні статей 33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 27). Відповідач причини неприбуття до суду не повідомила, заперечень проти позову не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 41, частин четвертої, шостої статті 128 КАС України судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 162 Податкового кодексу України є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

Відповідно до розрахунку суми податкового боргу станом на 17.10.2016 року за відповідачем рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 5 145,97 грн., що включає 4 737,97 грн. основного платежу, 80,00 грн. штрафних санкцій та 328,00 грн. пені (а. с. 16). Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, самостійно задекларованих платником податків.

Так, 28.07.2015 року ОСОБА_1 подала до податкової інспекції податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, у якій відповідач відобразила суму нарахованого (виплаченого) доходу в розмірі 46 919,79 грн. (рядок 01.7 "Інші доходи"), та визначила суму податку до сплати 7 037,97 грн. (а. с. 9-12).

При цьому, 10.12.2015 року Збаразькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області (правонаступником якої є Кременецька ОДПІ) була проведена камеральна перевірка з податку на доходи фізичних осіб, результати якої відображені в акті перевірки від 10.12.2015 року № 680/1700/НОМЕР_1 (а. с. 18-19). Перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 термінів сплати самостійно визначеного податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб протягом строків, визначених пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України.

11.12.2015 року на підставі акту перевірки Збаразькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, відповідно до якого відповідачу нарахована штрафна санкція у сумі 80,00 грн. (а. с. 20). Податкове повідомлення-рішення вручене ОСОБА_1 11.12.2015 року під розписку (а. с. 21), платником податків не оскаржувалось.

Крім того, відповідачу нараховано пеню за несвоєчасну сплату податкового зобовязання на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України за період з 30.10.2015 року по 21.09.2016 року у розмірі 328,00 грн. (а. с. 29).

Суми податкового зобовязання, самостійно визначеного платником податків, штрафних санкцій і пені, нарахованих податковим органом, відображені в картці особового рахунку платника по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а. с. 13-15). Узгодженні суми грошових зобовязань відповідачем своєчасно в повному обсязі не сплачені та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення податкового боргу Збаразькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Тернопільській області виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 04.04.2016 року № 514-17, яку було надіслано відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією та вручено особисто відповідачу 08.04.2016 року під розписку (а. с. 22).

Вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому з моменту надіслання податкової вимоги податковий борг платника податків не переривався. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобовязані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обовязку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації; сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Порядок нарахування пені визначено статтею 129 ПК України. Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.

Як встановлено судом, податковий борг відповідача виник внаслідок несплати платником податків сум податкових зобовязань, самостійно визначених платником податків у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік, штрафних санкцій і пені, нарахованих податковим органом. Суми грошових зобовязань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57, пунктом 179.7 статті 179 ПК України.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків фізичної особи, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростувала доводи адміністративного позову, не надала доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, при цьому позивач у межах повноважень, обґрунтовано звернувся до суду, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5 145,97 грн.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: 47334, Тернопільська область, Збаразький район, село Кобилля, вулиця Лесі Українки, будинок 22) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5 145 (пять тисяч сто сорок пять) гривень 97 (девяносто сім) копійок, який перерахувати на розрахунковий рахунок № 0218, код платежу 11010500 ГУДКУ у Тернопільській області, код одержувача 37753768, МФО 838012.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.