Справа № 806/1148/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1148/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю: представника позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування в частині наказу та зобов'яння вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирського окружного адміністративного суду, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.92-94) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ - Головного управління Національної поліції в Житомирській області №132 від 22.06.2016 "в частині формулювання причин звільнення заступника начальника сектора Володарськ - Волинського відділення поліції Коростишівського відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_1;

- зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25 травня 2016 року про звільнення із займаної посади у зв"язку із погіршенням стану здоров"я на підставі свідоцтва про хворобу №151/119, відповідно до якого ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, за наслідком чого прийняти рішення, яким вказати причину звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 в наказі Головного управління Національної поліції в Житомирській області №132 від 22.06.2016.

В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу в Головному управлінні Нацполіції в Житомирській області та наказом ГУНП в Житомирській області від 22.06.2016 №132 о/с був звільнений за п.5 ч.1 ст.77 (через службову не відповідність) підставою для видання наказу є висновок атестаційної комісії ГНУП в Житомирській області від 08.06.2016. Вважає такий наказ протиправним, оскільки у зв"язку з погіршенням стану здоров"я 25.05.2016 звернувся з рапортом до начальника Головного управління Нацполіції в Житомирській області з проханням звільнити його із займаної посади, відповідно до п.45 "б" (за станом здоров"я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. У зв"язку з чим, просить Головне управління Національної поліції України в Житомирській області внести в наказ про звільнення зміни в частині формулювання підстав звільнення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його з підстав уточнених позовних вимог.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судовому засідання позов не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник Атестаційної комісії №7 Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з"явився. Про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 12.1995 року був прийнятий на роботу до органів внутрішніх справ України, де безперервно пропрацював до 11.2015 року (а.с.21-23 довідка).

В подальшому маючи бажання продовжити службу у Національній поліції України на пропозицію зайняти посаду заступника начальника сектору Володарськ - Волинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області, відповідно до пункту 9 та 12 Розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 подав письмову заяву.

07 листопада 2015 року на підставі заяви позивача т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Житомирській області прийняв наказ №46 о/с, згідно з яким відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" вирішено призначити тих, що прибули Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, із 7 листопада 2015 року, зокрема, ОСОБА_1, який мав спеціальне звання "підполковник міліції", на посаду заступника начальника сектору Володарськ - Волинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області з присвоєнням спеціального звання "підполковник поліції" (а.с.47).

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я та маючи намір звільнитися з Нацполіції 25.05.2016 ОСОБА_1 звернувся з рапортом до начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області з проханням звільнити його із займаної посади, відповідно до п. 45 "6" (за станом здоров'я) Положення про проходження служби рядовим і

начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку з прийняттям рішення щодо звільнення з органік внутрішніх справ України (а.с.37).

На підставі вказаного рапорту 08.06.2016 ОСОБА_1 видано направлення на медичний огляд до військово - лікарської комісії МВС України для встановлення придатності до служби в органах внутрішніх справ як кандидата на службу (а.с.40).

За результатами медичного огляду військово - лікарською комісією, встановлено у ОСОБА_1 захворювання, пов"язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у зв"язку з чим, останній не придатний до військової служби в мирний час, про що видано свідоцтво про хворобу від 21.06.2016 за № 151/119 (а.с.42).

22.06.2016 ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до начальника ГУНП в Житомирській області Печененко В.П., щоб останній повідомив про прийняте рішення за поданим ОСОБА_1 рапортом (а.с.35).

22.07.2016 за вих.№ С-175/105/05/12-2016 ГУ НП в Житомирській області повідомило позивача про те, що вказаний рапорт надійшов на розгляд до керівництва Головного управління Національної поліції в Житомирській області після проходження ОСОБА_1 атестаційної комісії ГУНП в Житомирській області.

Оскільки Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженою наказом МВС України від 17.11.2015 №1465, керівника органу поліції, якому надано право призначати поліцейських на посаду та звільняти з посади або зі служби в поліції, зобов"язано забезпечити виконання висновку атестаційної комісії шляхом видання відповідного наказу, наказом ГУНП в Житомирській області від 22.06.2016 №132 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст.77 (через службову невідповідність) згідно із ЗУ "Про Національну поліцію" (а.с.36)

У відповідності до Порядку проведення військово - лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, свідоцтво про хворобу від 21.06.2016 за № 151/119 (а.с.42 )не пізніше 23.06.2016 повинно було бути отримано Управлінням кадрового забезпечення ГУ НП в Житомирській області та останнє зобов'язано було виступити ініціатором щодо звільнення ОСОБА_1, з ОВС за пунктом 64 "б" Положення про проходження служби рядовим і нальницьким складом органів внутрішніх справ. Управлінню кадрового забезпечення було відомо, що ОСОБА_1, проходить стаціонарну ВЛК в терапевтичному відділенні ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" фактично перебуваю на лікарняному з 19.06.2016 по 23.06.16р.

Однак, 22 червня 2016 року начальником ГУ Національної поліції в Житомирській області на підставі висновку Атестаційної комісії від 8 червня 2016 року прийнято наказ №132 о/с, згідно з яким відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580 "Про Національну поліцію" звільнено зі служби у поліції за пунктом 5 частини 1 статті (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника сектору Володарсько- Волинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області.

ОСОБА_1 не погоджується з формулюванням підстави звільнення, яка зазначена ГУ Національної поліції в Житомирській області у наказі №132 о/с від 22.06.2016 , з приводу чого зазначає наступне.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 07.11.2015

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону № 580-VІІІ призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Частиною 1 ст. 77 № 580-VІІІ Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, з огляду на вищевказане, за доцільне зазначити про те, що ст.77 Закону №580-VІІІ встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України.

При цьому, однією із вищевказаних підстав для звільнення є хвороба особи, яка підтверджується висновком медичної комісії про її непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001,військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів. які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ. Міністерства оборони України (далі - кандидати до вступу на навчання), курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Згідно з п. 1.3 вказаного Положення основним завданням військово-лікарської комісії є, зокрема, визначення за станом здоров'я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності до служби в органах внутрішніх справ; визначення причинного зв'язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у осіб рядового й начальницького складу ОВС, що проходять службу, при їх звільненні та осіб рядового і начальницького складу, що звільнилися зі служби.

Відповідно до п. 1.1 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 (далі-Порядок № 85), медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово- лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу. Придатності за станом здоров'я, а для окремих видів службової діяльності - і за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ осіб рядового й начальницького складу з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Пунктом 1.85 Порядку № 85 встановлено, що у свідоцтві про хворобу осіб рядового й начальницького складу та військовослужбовців викладаються обставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) з обов'язковим зазначенням документів, на підставі яких зроблено запис, наводяться дані об'єктивного дослідження наслідків поранення (травми, контузії, каліцтва), а також, поряд з іншими виявленими захворюваннями, повністю вказується діагноз цих наслідків.

За наявності документів, що підтверджують факт і обставини отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), залежно від того, обмежують чи не обмежують його наслідки придатність даної особи до служби, постанова ВЛК про причинний зв'язок поранення (травми, контузії, каліцтва) записується в свідоцтво про хворобу чи довідку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: У мирний час. На осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час. з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Як зазначено вище, за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово- лікарською комісією було видано свідоцтво про хворобу №151/119 від 21.06.2016.

Як вбачається зі змісту вказаного свідоцтва, під час проведення медичного обстеження позивача встановлено захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Також, у вказаному свідоцтві було зазначено про те, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний до служби у воєнний час.

Зазначене свідоцтво про хворобу є належним документом, який підтверджує наявність в ОСОБА_1 хвороби, що зумовлює його непридатність до військової служби, зокрема, служби в органах Національної поліції України, у мирний час та є підставою для звільнення.

Отже, відповідач був проінформований про бажання позивача бути звільненим із займаної помади в поліції у зв'язку з хворобою.

Проте, як зазначено вище, Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області було прийнято наказ про звільнення позивача відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність). Буквальну тлумачення положень Закону України "Про Національну поліцію", свідчить про те, що ані ст. 77 вказаного Закону, ані Закон України "Про Національну поліцію" в цілому, не передбачають застосування черговості під час визначення підстави для звільнення особи зі служби в поліції у тому випадку, коли встановлено існування одночасно декількох підстав для її звільнення.

Отже, за своєю правовою суттю передбачені ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" підстави для звільнення особи зі служби в поліції є самостійними та рівнозначними, а тому, у випадку наявності декількох підстав для звільнення особи, висновок щодо вибору підстави звільнення, яка зазначатиметься у відповідному наказі про звільнення, має здійснюватись з урахуванням відповідних об'єктивних чинників.

Так, зокрема, такими чинниками є обставини, які зумовили виникнення відповідної підстави для звільнення та наслідки її застосування для звільненого.

Аналіз підстави для звільнення зі служби в органах Національної поліції як хвороба, що підтверджена рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції, свідчить, що вказана підстава для звільнення має певні особливості.

Так, зокрема, специфікою зазначеної підстави для звільнення особи зі служби в поліції є наявність у особи відповідної хвороби, яка унеможливлює проходження нею в подальшому служби в органах Національної служби України. При цьому, хвороба в даному є об'єктивним чинником, який не залежить від особистого бажання особи, що звільняється, та її суб'єктивних уявлень про стан свого здоров'я, зокрема, наявність у особи на момент звільнення хвороби, яка робить її непридатною до служби.

У рапорті ОСОБА_1 висловив конкретне бажання бути звільненим у зв'язку з наявністю хвороби, яка унеможливлює його подальшу службу в органах поліції.

Як зазначено вище, стан здоров'я ОСОБА_1 підтверджений свідоцтвом про хворобу, виданим ВКЛ ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", яке в розумінні Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України є належним документом, що підтверджує наявність у відповідної хвороби.

Проте, вказаний рапорт про звільнення зі служби через хворобу відповідачем врахований не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про Національну поліцію" призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Так, відповідно до ст. 47 Закону, призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Таким чином, Закон України "Про Національну поліцію" відносить саме до компетенції керівника установи поліції питання призначення та звільнення працівників поліції.

Пунктом 24 Розділу IV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до п. 28 Розділу IV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Як зазначалося, питання про звільнення працівника поліції, за наявності встановленої законом підстави, під час розгляду висновків атестаційної комісії відповідно до Закону вирішує керівник установи, на власний розсуд.

Закон України "Про Національну поліцію" не допускає можливості обмеження підзаконними актами права керівника поліції призначати на посаду, звільняти працівника поліції, тим більше обов'язку звільнення на підставі висновків комісії та атестаційного листа.

Розглянувши вказані матеріали, заслухавши відповіді ОСОБА_1 на поставлені запитання та врахувавши результати тестування, Атестаційна комісія №7 ГУНП в Житомирській області прийняла рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.49-50)

З протоколом Атестаційної комісії №7 ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_1 ознайомився особисто 10.06.2016, в той же час перебуваючи на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні №1 ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області з причин обстеження ВЛК з 09.06.2016 по 23.06.2016 (а.с.97).

У зв'язку із зазначеним вважаємо, що відповідачем під час прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 не було об'єктивно враховано всі обставини, які мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), зокрема, обгрунтоване бажання позивача бути звільненим, та не дотримано при прийнятті рішення принципу пропорційності, тобто необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що на думку суду, зумовило порушення особистих прав та законних інтересів позивача.

Таким чином зазначена в наказі Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 132 о/с від 22.06.2016 року підстава звільнення позивача за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) сформульована відповідачем невірно.

Згідно ч.3 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів", із змінами та доповненнями, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Отже, у разі виникнення спору, зміна формулювання причини звільнення здійснюється не роботодавцем, а органом, який такий спір розглядає, у даному випадку судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ - Головного управління Національної поліції в Житомирській області №132 від 22.06.2016 в частині формулювання причин звільнення заступника начальника сектора Володарськ - Волинського відділення поліції Коростишівського відділу Головного управління Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_1.

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25 травня 2016 року про звільнення із займаної посади у зв"язку із погіршенням стану здоров"я на підставі свідоцтва про хворобу №151/119 , відповідно до якого ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час та в наказі Головного управління Національної поліції в Житомирській області №132 від 22.06.2016 вказати причину звільнення підполковника поліції ОСОБА_1за п.2. ч. 1 ст.77 Закону України " Про національну поліцію " через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області 1102,40 грн. сплаченого судового збору за подачу позовної заяви.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 21 листопада 2016 р.