Справа № 357/9862/16-а
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9862/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. , розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що з 10.12.1998 року по 06.11.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ України , 30.06.2016 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. 19.07.2016 року позивач подав до Головного управління МВС України в Київській області заяву про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб . Листом від 27.07.2016 року ОСОБА_2 комісія Головного УМВС України в Київській області повідомила позивача про відсутність підстав для проведення йому такої виплати. Дану відмову позивач вважає протиправною та такою, що прийнята в порушення Закону України «Про міліцію» та постанови КМ України від 21.10.2015року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. А тому позивач просить суд визнати протиправною відмову ОСОБА_2 комісії ГУ МВС України в Київській області, викладену у листі від 27.07.2016 року за №29/Г-473; визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 комісії ГУ МВС України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у визначений законом строк висновку щодо можливості проведення позивачу одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами; зобовязати ОСОБА_2 комісію ГУ МВС України в Київській області надіслати до МВС України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги у звязку з встановленням позивачу ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції; зобовязати МВС України розглянути у визначений законом термін документи стосовно одноразової допомоги у звязку з встановленням позивачу 2 групи інвалідності відповідно до вказаного Порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов, який було уточнено 12.10.2016 року.

Відповідачі не направили до суду своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від них надійшли заперечення на позов і письмово викладені пояснення, які приєднані до матеріалів справи та були досліджені судом.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов обґрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.12.1998 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 р. по 21.01.2016 р. служив в Національній поліції.

21.01.2016 року військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Київській області встановила ОСОБА_1 діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, кризовий перебіг (гіпертонічні кризи симпато-адреналової спрямованості 3-5 разів на місяць згідно меддокументації). ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ Фк. Кардіосклероз СН І-ІІА ст. з збереженою фракцією викиду лівого шлуночка. Ранній церебральний атеросклероз, прогресуючий перебіг. ДЕП ІІ ст. з розсіяною неврологічною симптоматикою, стійким церебростенічним, вестибулярним синдромами; частими тривалими цефалгіями, мнестичним зниженням. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний холецистит в стадії нестійкої ремісії. Хронічний панкреатит в стадії нестійкої ремісії. Гіперхолестеринемія. Ожиріння ІІ ст. аліментарно-конституційного ґенезу без порушення функції. Хронічний зовнішній геморой ІІст. з випадінням гемороїдальних вузлів, та зробила висновок, що вказані захворювання пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

За висновком обласної МСЕК № 1 позивачу з 30 червня 2016 року встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов»язаного з проходженням служби в ОВС.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0007425 від 30.06.2016 року позивач має ступінь втрати професійної працездатності 70%.

Позивач в позовній заяві зазначив, що оскільки він має ступінь втрати професійної працездатності 70 % та інвалідність внаслідок захворювання, яке набуте в період проходження служби в органах внутрішніх справ, він набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В обґрунтування вимог позивач посилався на Закон України « Про міліцію» та постанову КМ України від 21.10.2015 року за № 850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідач ОСОБА_2 комісія Головного управління МВС України в Київській області направив суду письмово викладені заперечення на позов, зазначивши, що наказом Головного управління МВС України в Київській області від 21.01.2016р. № 14 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.77 п.1 пп.2 / через хворобу/ Закону України «Про Національну поліцію». Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 року №4 «Про затвердження Порядку і умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». З огляду на дату та обставини встановлення позивачу інвалідності, відповідач вказує, що на даний час законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому 23.06.2016 року Головним управлінням МВС України було надано правомірну відповідь про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідач МВС України направив суду письмово викладені заперечення на позов, з посиланням на те, що позивач ОСОБА_1 з 06.11.2015 р. був звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 «з» / у зв»язку з переходом у встановленому порядку на роботу / службу/ в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади / установи, організації/ та з 07.11.2015 р. проходив службу в органах Національної поліції в статусі поліцейського. Нормативні акти, на які посилається позивач, передбачають процедуру виплати одноразової грошової допомоги працівнику міліції. На час звернення позивача до суду не передбачено виплату одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

При вирішенні даного позову суд виходив з наступного.

Пунктом 15 Розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"№580-VIII(із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, ч. 4 ст. 23 Закону України Про міліцію у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІІгрупи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Частина шоста статті 23 в редакції Законів N 328-V ( 328-16 ) від 03.11.2006, N 208-VIII ( 208-19 ) від 13.02.2015 .

На виконання цих гарантій Кабінет Міністрів України постановою від 21 жовтня 2015 року № 850 затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Пункт 2 вказаного Порядку передбачає, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту третього цього ж Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії,травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків,а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи …

Крім того, в силу норм пункту 8 вказаного Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 даного Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, чинним законодавством встановлено, що органом який наділений правом приймати рішення про призначення виплати є Міністерство внутрішніх справ України, а не ОСОБА_2 комісія ГУМВС України в Київській області. За таких обставин, відмова даного відповідача, оформлена листом від 23.06.2016 року за №31 не відповідає вимогам чинного законодавства тому є протиправною, та підлягає скасуванню.

Так, нормативно-правові акти це акти, які встановлюють, змінюють та припиняють (скасовують) правові норми. Натомість, індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє ці акти від нормативних, є їх правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їх конкретність, а саме чітке формування конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративних правовідносин, які видають такі акти, розвязання за їх допомогою конкретних, індивідуальних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами. Обовязковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обовязків, їх зміни чи припинення.

Суд вважає, що повідомлення, яке викладене в листі від 27.07.2016 року, є відповіддю, наданою відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та не містить в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням, яке б породжувало правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обовязковий характер для субєктів цих відносин. Таким чином, розглянувши клопотання позивача та надавши відповідь всупереч вимог чинного законодавства України, відповідачем - ОСОБА_2 комісією ГУ МВС України в Київській області, було порушено права позивача, щодо отримання мотивованого рішення про задоволення чи відмову на його звернення.

Протиправною є бездіяльність відповідача ОСОБА_2 комісії ГУ МВС України в Київській області, щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України заяви позивача з доданим пакетом документів та висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідачів по даній справі на Наказ МВС України № 916 від 12.09.2016 року, яким було внесено зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у строки, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд оцінюючи подані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, Закону України Про міліцію, постановою КМ України від 21.10.2015 року № 850, якою затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ст.ст.2,6, 9,71,104-107, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, викладену у листі від 27.07.2016 року за № 29/Г-473, у проведені виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у пятнадцятиденний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 19.07.2016 року висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами.

Зобов'язати ОСОБА_2 комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги, у звязку із встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, разом з підтверджуючими документами.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути в визначений Законом термін документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ОСОБА_1 Васильовичу ІІ групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_4