Справа № 804/2661/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 р. Справа № 804/2661/16
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростхім Україна»,
до відповідача ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України,
третя особа,яка не заявляє самостійних виомг на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
про скасування рішення та стягнення надмірно сплачених коштів.
Обставини справи: до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростхім Україна» до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України, про:
- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015р. ОСОБА_1 митниці ДФС України;
- стягнення з ОСОБА_1 митниці ДФС України на користь ТОВ «Ростхім Україна» надмірно сплачену до бюджету суму - 13 266,83 грн.
Ухвалами ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 13.05.2016 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 02.06.2016 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ТОВ «Ростхім Україна» до митного органу була подана електронна митна декларація №110070000/2015/311809 від 01.12.2015р. з наданням у повному обсязі усіх необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним (першим) методом. Тому, ствердження відповідача, що коригування вартості товару було здійснено саме тому, що позивачем не було надано додаткових документів, не відповідає дійсності. Позивач, не погоджується з винесеною відповідачем карткою відмови в митному оформленні товару та рішенням, оскільки вважає, що відповідачу було надано всі документи і дотримані всі умови, визначені ст. 53 Митного кодексу України, необхідні для визначення митної вартості за основним методом. Тому, позивач вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів від 03.12.2015р. № 110070000/2015/300092/1 та Картка відмови у митному оформленні товарів від 03.12.2015р. №110070000/2015/00157 прийняті відповідачем без достатніх на те правових підстав, які визначені Митним кодексом України, тому, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а надмірно сплачена до бюджету сума у розмірі 13266,83 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У судове засідання сторони, третя особа не прибули, про час і місце судового засідання повідомленні належним чином.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справі без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не прибув. До суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що посадовою особою ОСОБА_1 митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст.54 Митного кодексу України було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, тому з документів, поданих декларантом митному органу, не можливо достеменно встановити чи враховані логістичні витрати при формування митної вартості товару, та ціни товару, що підлягає сплаті або фактично сплачена, тому, на думку відповідача, існує ймовірність не врахування при визначення митної вартості усіх витрат, передбачених ст. 58 МКУ. У звязку з чим, відповідачем повідомленням було витребувано додаткові документи згідно ст.53 МКУ, проте, декларант повідомленням № 203 від 03.12.2015 року відмовився від подання додаткових документів.

Отже, враховуючи результати перевірки, невідповідність відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та зазначені у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості. Також, за результатами контролю співставлення встановлено, що рівень заявленої митної вартості товарів нижчий, ніж в електронних документах, повязаних з перевіркою.

У звязку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою ОСОБА_1 митниці було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості та проведено відповідну консультацію з декларантом.

Таким чином, на думку представника відповідача, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості позивачем товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, тому скасуванню вони не підлягають.

Окрім цього, представник ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби України зауважив, що якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'язує вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства, і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 БК, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком №618 та Порядком № 882/1188.

13.07.2016 року представник третьої особи до суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. До суду подав письмові заперечення, згідно яким проти задоволення адміністративного позову заперечував. У запереченнях також вказав, що вимога про захист порушеного права на стягнення коштів поставлена з порушенням статей Бюджетного кодексу України та з недотриманням Порядку від 20.07.2007р. за №611/147, як така, що подана заздалегідь, оскільки суми митних та інших платежів повертаються органами Казначейства за умови надання Висновку митним органом або щодо яких винесено рішення суду про повернення коштів.

Крім того, звернув увагу на те, що питання контролю правильності обчислення у встановленому законом порядку в разі виникнення обґрунтованого сумніву, відносяться до виключної компетенції митних органів. Зазначив, що суди, встановивши протиправність рішень митного органу про визначення митної вартості товару за тим чи іншим методом, не вправі підміняти митний орган, стягуючи з державного бюджету надмірно сплачену з такої вартості суму податку на додану вартість, фактично визначаючи при цьому інший метод обчислення митної вартості.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до положень ч.6 зазначеної норми.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття субєктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідно до ст. 543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Отже, ОСОБА_1 митниця ДФС у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є субєктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

01.12.2015 року на підставі зовнішньоекономічного контракту № 10/081 від 10.08.2015р., укладеного між ТОВ «Ростхім Україна» та компанією «Echoforex LLP» (ОСОБА_2), в Україну був ввезений наступний товар: поліетилен марки SC74580 кількістю 17 000 кг.

До митного органу ТОВ «Ростхім Україна» була подана електронна митна декларація №110070000/2015/311809 від 01.12.2015 року. Позивачем була визначена митна вартість товару згідно ст. 57 Митного кодексу України (надалі - МКУ) за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються: вартість однієї тони товару - 1480,00 доларів США.

З митною декларацією № 110070000/2015/311809 01.12.2015 року до митного органу позивачем згідно ч. 1, 2 ст. 53 МКУ були надані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме:

- висновок № 194 від 01.07.2014р.;

- міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 359806 від 30.11.2015р.;

- коносамент (Вill of Lading) № 1211065 от 15.10.2015р.;

- біржова інформація від 25.09.2015р.;

- рахунок-фактура (інвойс) № 2/1 від 05.10.2015р.;

- пакувальний лист від 15.10.2015р.;

- контракт № 10/081 від 10.08.2015р.;

- додаток № 2 до контракту № 10/081 від 10.08.2015р.;

- договір доручення № 77 від 16.06.2014р.;

- сертифікат про походження товару від 15.10.2015р.;

- сертифікат якості від 06.10.2015р.

Посадовою особою ОСОБА_1 митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України було здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В результаті контролю правильності визначення митної вартості встановлено, що документи, зазначені в ч.2,3 ст. 53 МКУ та підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: декларантом до митного оформлення надано цінову інформацію ICIS станом на 25.09 2015, на першій сторінці якої знаходяться данні про вартість ПЕ LLDPE (betene, hexen, injection) 1455-1565 USD/tonne без зазначення умов доставки, що суперечить наданому інвойсу, де ціна становить 1480 USD/tonnе на умовах доставки CFR Одеса. Отже, з поданих декларантом документів митному органу не можливо достеменно встановити чи враховані логістичні витрати при формування митної вартості товару, та ціни товару що підлягає сплаті або фактично сплачена, як наслідок, існує ймовірність не врахування при визначення митної вартості усіх витрат передбачених ст. 58 МКУ.

Також, під час проведення митного контролю і митного оформлення відповідачем було повідомлено декларанта (електронне повідомлення 014921а5-ае97-4747-90d3-9f92cf29е03е від 01.12.2015р.) про те, що документи, які підтверджують числове значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та про необхідність надання протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткових документів, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ, а саме:1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (Торгово-промислові палати, ДП «Укрпромзовнішекспертиза», ДП Держзовнішінформ, тощо); 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, згідно (Також, під час проведення митного контролю і митного оформлення відповідачем було повідомлено декларанта (електронне повідомлення 014921а5-ае97-4747-90d3-9f92cf29е03е від 01.12.2015р.) про те, що документи, які підтверджують числове значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та про необхідність надання протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткових документів, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 53 МКУ, а саме:1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (Торгово-промислові палати, ДП «Укрпромзовнішекспертиза», ДП Держзовнішінформ, тощо); 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, згідно ( положень п.3 ч. 3 Наказу ДФС від 11.09.2015 №689); 8) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (наприклад Заявку на перевезення згідно транспортно-експедиційного контракту; рахунки щодо здійснення перевезення та надання відповідних послуг; первинні бухгалтерські документи та акти виконаних робіт щодо надання послуг з перевезення) 9) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 10) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 11) копію митної декларації країни відправлення. Також, повідомлено декларанта повідомлено, що згідно ст.254 МКУ він повинен забезпечити переклад документів для перевірки відомостей, зазначених у митній декларації. положень п.3 ч. 3 Наказу ДФС від 11.09.2015 №689); 8) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (наприклад Заявку на перевезення згідно транспортно-експедиційного контракту; рахунки щодо здійснення перевезення та надання відповідних послуг; первинні бухгалтерські документи та акти виконаних робіт щодо надання послуг з перевезення) 9) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 10) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 11) копію митної декларації країни відправлення. Також, повідомлено декларанта повідомлено, що згідно ст.254 МКУ він повинен забезпечити переклад документів для перевірки відомостей, зазначених у митній декларації.

У відповідь ТОВ «Ростхім Україна» 03.12.2015р. разом з листом № 202 від 02.12.2015р. надало митному органу копії всіх наявних документів, зазначених в повідомлені 014921а5-ае97-4747-90d3-9f92cf29е03е від 01.12.2015р., а саме:

- висновок експерта ОСОБА_1 торгово-промислової палати № ГО-4561 від 02.12.2015р.;

- інвойс № Е-1095127/10 від 05.10.2015р.;

- платіжне доручення № 32 від 24.09.2015р.;

- банківська виписка від 24.09.2015р.;

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 23/09/2015 від 23.09.2015р.;

- додаткова угода № 1 до договору № 23/09/2015 від 23.09.2015р.;

- інвойс № 2242 від 24.11.2015р.;

- акт виконаних робіт, послуг від 27.11.2015р.;

- платіжне доручення № 42 від 24.11.2015р.;

- контракт № 07/09-1-2015 від 07.09.2015р.;

- додаток № 1 від 01.10.2015р. до контракту № 07/09-1-2015;

- комерційний інвойс № 05/10-1-2015DCHB від 05.10.2015р.;

- лист Westlake Polimers LLC від 20.10.2015р. щодо неможливості надати копію декларації країни відправлення.

Наданий митному органу лист ТОВ «Ростхім Україна» № 202 від 02.12.2015р. також містив розяснення на зауваження митниці та пояснення стосовно додаткових документів.

За поданою до митного оформлення МД від 01.12.2015 № 110070000/2015/311809, сформовано наступні форми ризиків, а саме: 105-2 «Можливе заниження митної вартості товару. Товар(и) № 1; це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останні 180 днів; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару».

Отримання митним органом листа позивача № 202 від 02.12.2015 разом з доданими документами 03.12.2015 року в 13:55 підтверджується електронним повідомленням № 399862 від 03.12.2015р. (ідентифікатор повідомлення dlc59908-b799-4е25-а16d-а30а788а12се).

Листом № 203 від 03.12.2015р., який був наданий додатково до листа № 202 від 02.12.2015р., митний орган був повідомлений ТОВ «Ростхім Україна» про надання вичерпного переліку документів як основних так і додаткових, передбачених ст. 53 МКУ та зазначених у повідомленні митного органу 014921а5-ае97-4747-90d3-9f92cf29е03е від 01.12.2015р.

Незважаючи на це, ТОВ «Ростхім Україна» було відмовлено в оформлені митної декларації №110070000/2015/311809 від 01.12.2015р. за першим методом визначення митної вартості товарів гідно ст. 58 МКУ - за ціною договору.

03.12.2015 року ОСОБА_1 митницею ДФС України було оформлено Картку відмови в питному оформленні (випуску) товарів №110070000/2015/00157 та прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1, яким визначено митну вартість імпортованого позивачем товару за другим методом, ґрунтуючись на інформації щодо вартості ідентичного товару, в сумі 1,6100 доларів США за один кілограм.

У звязку з незгодою з прийнятим рішенням, за заявою декларанта, оцінювану партію товару випущено під гарантійні зобовязання відповідно до положень ч. 7 с. 55 МКУ за митною декларацією № 110070000/2015/311960 від 04.12.2015р. з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

09.12.2015р. ТОВ «Ростхім Україна» направило до митного органа лист № 212 з розясненнями по кожному пункту зауважень, зазначених в Рішенні про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015р., та з проханням переглянути та перерахувати митну вартість товару за ВМД № 110070000/2015/311960 від 04.12.2015р. за першим методом визначення митної вартості згідно ст. 58 МКУ (за ціною договору) або надати обґрунтовану відмову у визначенні заявленої митної вартості.

17.12.2015 р. ОСОБА_1 митницею ДФС України в листі № 2967/10/04-50-25-2 позивачу було відмовлено в скасуванні Рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015р.

Листом № 113 від 29.12.2015р. позивач також просив визнати заявлену позивачем митну вартість товару за ціною договору та скасувати прийняте митним органом Рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015р. або надати обґрунтовану відмову у визначенні заявленої митної вартості.

Листом № 28/10/04-50-25-2 від 06.01.2016р. ОСОБА_1 митницею ДФСУ позивачу було відмовлено в визнанні заявленої декларантом митної вартості товару та в скасуванні Рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015р.

03 березня 2016 року позивачем до Державного бюджету України була перерахована різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, в розмірі 13 266, 83 грн., що підтверджується аркушем коригування митної декларації від 03.03.2016р.

Так, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МКУ та главою 8 розділу III МКУ.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності.

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового :визначення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст. 58 Митного кодексу України.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено випадки коли митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, а саме - виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, вказаними нормами визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості товару, а також порядок и спосіб реалізації таких повноважень. Митний орган має право відійти від наведених віще законодавчих обмежень, що повязують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Водночас зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно із ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України, з наведенням відповідних аргументів.

Відповідно до припису п.7 статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як визначено в ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Так, з матеріалів справи, а саме електронного повідомлення митного органу 014921а5-ае97-4747-90d3-9f92cf29е03е від 01.12.2015р. вбачається, що документи, які підтверджують числове значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності: декларантом до митного оформлення надано цінову інформацію ICIS станом на 25.09 2015, на першій сторінці якої знаходяться данні про вартість ПЕ LLDPE (betene, hexen, injection) 1455-1565 USD/tonne без зазначення умов доставки, що суперечить наданому інвойсу, де ціна становить 1480 USD/tonnе на умовах доставки CFR Одеса. Отже, з поданих декларантом документів митному органу не можливо достеменно встановити чи враховані логістичні витрати при формування митної вартості товару

Під час судового розгляду справи встановлено, та не було спростовано представником відповідача, що ніяких розбіжностей між наданою декларантом ціновою інформацією ICIS станом на 25.09.2015р. (митному органу було надано екземпляр англійською мовою і завірений переклад) і інвойсом не існує. У своїх зауваженнях митний орган посилається на вартість товару, зазначену на першій сторінці біржової інформації ICIS, проте суд не приймає до уваги це посилання, оскільки, з матеріалів справи вбачається, що розділ даного звіту «Контрактні ціни» містить контрактну вартість товарів на внутрішньому ринку США, експортні ціни, за якими товар відвантажується на експорт - зазначені у розділі «Експортні ціни - матеріал у мішках».

Таким чином, суд вважає, що вартість товару, яку слід враховувати при перевірці митної вартості, складає для LLDPE butane 1014-1036 доларів США за тонну.

Встановлено, що товар поставлявся позивачу на умовах СFR, Одеса (згідно додатку № 2 від 01.10.2015 до контракту № 10/081 від 10.08.2015), тобто Продавець Echoforex LLP зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення.

Як вбачається з листа № 202 від 02.12.2015р., виробник товару Westlake Polymers LLC Westlake Longview Corporation продає товар компанії Dneprochem Baltik UAB за ціною 1256,615 доларів США на умовах поставки FОВ Хюстон, США, що, в свою чергу, підтверджується наданим митному органу інвойсом №Е-1095127/10 від 05.10.2015. Компанія Dneprochem Baltik UAB замовляє послуги перевезення у компанії SEA GATE LTD LLC (в підтвердження відповідачу було надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування №23/09/2015 від 23.09.2015р., додаткову угоду №1 від 23.09.2015р. до договору, інвойс №2242 від 24.11.2015р., акт виконаних робіт, послуг від 27.11.2015р. та банківське платіжне доручення № 42 від 24.11.2015р., згідно якого оплачені надані послуги). Компанія Dneprochem Baltik UAB продає товар Echoforex LLP за ціною 1370,00 доларів США на умовах поставки СFR Одеса, Україна. Компанія Echoforex LLP продає товар ТОВ «Ростхім Україна» згідно контракту №10/081 від 10.08.2015р. за ціною 1480,00 доларів США на умовах поставки СFR Одеса, Україна.

Таким чином, витрати на транспортування були включені у вартість товару.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем додатково до митного орану було надано висновок експерта ОСОБА_1 торгово-промислової палати №ЕО-4561 від 02.12.2015р., який, в свою чергу, підтверджує заявлену вартість товару, а саме - 1480,00 доларів США за тонну, на умовах поставки СFR Одеса.

Під час судового розгляду справи зясовано, що оскільки Echoforex LLP поставляє товар ТОВ «Ростхім Україна» з відстрочкою платежу (умови поставки зазначено у додатку № 2 від 01.10.2015р. до контракту № 10/081 від 10.08.2015р.), надати митному органу платіжні доручення про сплату вартості товару та виписки з бухгалтерської документації ТОВ «Ростхім Україна» не мало змоги, так як фактично ТОВ «Ростхім Україна» на момент подання митної декларації товар ще не оплатило. Оплата відбулася 21.01.2016р., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №14, долученим до матеріалів справи.

Отже, суд зазначає, що відповідачу були надані документи, що підтверджують зв'язок всіх контрактів від виробника і до ТОВ «Ростхім Україна».

Виробник товару Westlake Polimers LLC Westlake Longview Corporation продає товар компанії Dneprochem Baltik UAB за ціною 1256,615 доларів США на умовах поставки FОВ Хюстон США. Товар продається за умови попередньої оплати. Сума оплати від Dneprochem Baltik UAB на користь Westlake Polymers LLC Westlake Longview Corporation підтверджується долученими до матеріалів справи платіжним дорученням №32 від 24.09.2015р. на суму 21362,46 доларів США, а також банківською випискою Dneprochem Baltik UAB за 24.09.2015р.

Компанія Echoforex LLP придбала товар у компанії Dneprochem Baltik UAB згідно контракту №07/09-1-2015 від 07.09.2015р., додатку №1 від 01.10.2015р. до контракту, комерційному інвойсу №05/10-1-20150СНВ від 05.10.2015р. за ціною 1 370,00 доларів США на умовах поставки СFR Одеса. Згідно умов даного контракту (п. 4.1, додаток №1 від 01.10.2015 до контракту) Echoforex LLP була надана відстрочка платежу 180 календарних днів з моменту поставки.

Компанія Echoforex LLP поставляє товар ТОВ «Ростхім Україна» згідно контракту №10/081 від 10.08.2015, додатку №2 від 01.10.2015 до контракту, інвойсу №2/1 від 05.10.2015 за ціною 1480,00 доларів США на умовах поставки СFR Одеса, Україна.

Судом під час судового розгляду встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що страхування вантажу не здійснювалось. Товар поставляється на умовах СFR, Одеса. Термін - СFR «вартість і фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після відвантаження товару, переходять від продавця на покупця. Таким чином, при даних умовах поставки страхування від продавця не вимагається.

Каталоги, специфікації виробника товару не містять інформації про вартість товару, як наслідок, позивачем митному органу не надавалися. При цьому, Westlake Polimers LLC Westlake Longview Corporation не використовує прайс - листи, ціни формуються індивідуально. На їх формування значний вплив має вартість нафти, що є сировиною для виробництва поліетилену.

Також, з матеріалів справи, а саме листа №202 від 02.12.2015 року вбачається, що декларантом було надано до митного оформлення такі додаткові документі, як біржова інформація ІCIS Pricing Polyethylene USA від 25.09.2015р. та її завірений переклад.

Як вже було зазначено вище, до митного органу були надані також копії договорів (угод, контрактів): інвойс з умовами співробітництва між виробником Westlake Polymers LLC Westlake Longview Corporation та Компанією Dneprochem Baltik UAB № Е-1095127/10 від 05.10.2015р. (договір непередбачений); контракт між Dneprochem Baltik UAB та Echoforex LLP № 07/09-1-2015 від 07.09.2015р., додаток до контракту №1 від 01.10.2015р.; контракт між Echoforex LLP та ТОВ «Ростхім Україна» № 10/081 від 10.08.2015р., додаток до контракту № 2 від 01.10.2015р.

Вбачається, що Контрактами не передбачено платежів третім особам на користь продавця.

Окрім цього, митному органу було надано розяснення відправника товару Westlake Polymers LLC Westlake Longview Corporation (лист від 20.10.2015р.) щодо неможливості надати копію митної декларації країни відправлення, оскільки це суперечить законодавству США.

Отримання митним органом листа позивача № 202 від 02.12.2015 року разом з доданими документами 03.12.2015 року, підтверджується електронним повідомленням №399862 від 03.12.2015 року, долученим до матеріалів справи.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для підтвердження митної вартості оцінюваних товарів до митного оформлення позивачем було надано вичерпний перелік, як основних так і додаткових документів, передбачених ст. 53 МКУ.

З листа ОСОБА_1 митниці ДФС України від 17.12.2015 року № 2967/10/04-50-25-2 вбачається, що позивачу було відмовлено в скасуванні Рішення про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015 року з наступних підстав:

- Контракт №10/081 від 10.08.2015 року укладений між Echoforex LLP та ТОВ «Ростхім Україна» складений лише російською мовою;

- лист від виробника датований 20.10.2015 року щодо конфіденційності декларації країни експорту, містить ознаки підробки;

- відповідно до п.1 зовнішньоекономічної угоди від 07.09.2015 №07/09-1-2015, укладеної між Echoforex LLP (Великобританія) та Dneprochem Baltik UAB (Литва), ціна за одиницю товару, а також загальна вартість кожної партії погоджується сторонами в Доповненнях до цього Контракту. Доповнення №1 щодо вартості імпортованої партії товару датоване 01.10.2015р., що не кореспондується з датою інвойсу від 05.10.2015р. №Е-1095127/10 між виробником Westlake Polimers LLC Westlake Longview Corporationта покупцем Dneprochem Baltik UAB (Литва). Зазначене може свідчити про поставку за доповненням № 1 від 01.10.2015 року іншої партії товару, ніж оцінювана, та про можливі ознаки підробки документів;

- ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на поставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати з середнім значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). До митного оформлення надано біржову інформацію ІCIS Pricing Polyethylene USA від 25.09.2015 року, яка унеможливлює числове обчислення середнього показника вартості товару.

З цього приводу, суд зауважує, що складання зовнішньоекономічного контракту виключно російською мовою не суперечить чинному законодавству України та/або міжнародним договорам і не свідчить про його недійсність. Згідно ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» контракт може бути визнаний недійсним лише у судовому порядку.

Складання контракту російською мовою також не є перешкодою для розгляду спору, що може виникнути під час його реалізації, в арбітражі країни контрагента. В будь-який момент контрагент може зробити переклад контракту.

До того ж, митний орган не надав суду пояснень, як складання контракту виключно російською мовою може вплинути на числові значення складових митної вартості оцінюваної партії товару.

Лист Westlake Polimers LLC Westlake Longview Corporationта від 20.10.2015 щодо неможливості надати копію митної декларації країни відправлення був надісланий позивачу електронною поштою. ТОВ «Ростхім Україна» зроблено переклад листа на українську мову, завірений належним чином, для подання в митний орган.

Суд зазначає, що невідповідність дати Доповнення № 1 до Контракту № 07/09-1-2015 від 07.09.2015 року і дати інвойсу № Е-1095127/10 не свідчить про поставку іншої партії товару, ніж оцінювана. На підтвердження цього позивачем було додатково надано митному органу копію проформи № 1 від 22.09.2015 року, видану виробником Westlake Polimers LLC Westlake Longview Corporationта для оплати покупцем Dneprochem Baltik UAB, де був вказаний товар та його вартість. Це саме та партія товару, яка була імпортована ТОВ «Ростхім Україна» згідно Додатку № 2 від 01.10.2015 року до Контракту № 10/081 від 10.08.2015 року.

Також, суд зазначає, та вбачається з матеріалів справи, що до митного оформлення було надано біржову інформацію ІCIS Pricing Polyethylene USA від 25.09.2015р., що, в свою чергу, відповідає вимогам п. 3 розділу 3 «Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», затверджених Наказом ДФСУ від 11.09.2015р. № 689. Дана інформація виходить один раз на тиждень, а саме у пятницю. Так як Додаток № 2 до контракту № 10/081 від 10.08.2015р. був укладений між Echoforex LLP та ТОВ «Ростхім Україна» 01.10.2015р., то період 10 днів, що передує складанню цього Додатку, є дата 21.09.2015р.

Окрім цього, для більш детального аналізу позивачем до митного органу додатково було надано наступну біржову інформацію: ICIS Pricing Polyethylene USA від 28.08.2015р., ICIS Pricing Polyethylene USA від 04.09.2015р., ICIS Pricing Polyethylene USA від 11.09.2015р., ICIS Pricing Polyethylene USA від 18.09.2015р.

Слід звернути увагу, що вищезазначені зауваження митного органу не були зазначені ні в електронному повідомленні від 01.12.2015 року, ні в Рішенні про коригування митної вартості товарів №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015 року.

При цьому, в Рішенні №110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015 року відсутні пояснення щодо зроблених коригувань, відсутня докладна інформація про товар, який був взято за основу при визначенні митної вартості: чи то той самий товар, того ж самого типу, сорту, якості, країни походження тощо, які були умови його поставки, комерційні умови та інші складові, які впливають на формування ціни товару.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту та необхідність визначення митної вартості товару саме за резервним методом із застосуванням вартостей, визначених митним органом.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості - іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Констуцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем не підтверджено належними доказами та аргументованими доводами наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за додатковим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару і картку відмови у митному оформленні товарів.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 митниці ДФС України на користь ТОВ Ростхім Україна надмірно сплачену до бюджету суму - 13 266,83 грн., суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 3 ст.301 Митного кодексу України (далі МК України) передбачено, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, згідно якої, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету

На виконання приписів частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України та статей 43, 102 Податкового кодексу України, наказом Державна митна служба України №618 від 20.07.2007р. (в редакції наказу Державна митна служба України №1536 від 24.12.2010р.) затверджено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами (далі Порядок №618), який визначає процедуру повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частині четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України.

Згідно Розділу ІІІ Порядок повернення платникам податків митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами Порядку №618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Пунктом 6 вказаного Розділу встановлено, що керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Згідно пункту 7 вказаного Розділу висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Відповідно до статті 43 глави 1, статті 102 глави 9 розділу II Податкового кодексу України , частини другої статті 45 глави 8 розділу II та частини другої статті 78 глави 12 розділу III Бюджетного кодексу України , Митного кодексу України, Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, наказом Міністерства фінансів України №1146 від 15.12.2015р. затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі Порядок №1146).

Пунктом 5 Порядку №1146 передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

ТОВ Ростхім Україна з відповідною заявою до митного органу не звертався, внаслідок чого вказана позовна вимога є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. пропорційно задоволених вимог ТОВ «Ростхім Україна».

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №110070000/2015/00157 від 03.12.2015 року ОСОБА_1 митниці ДФС України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110070000/2015/300092/1 від 03.12.2015 року ОСОБА_1 митниці ДФС України.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ростхім Україна» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 митниці ДФС.

Постанова суду може бути оскаржена до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_3