Справа № 313/1093/13-а
Суддя: Нагорний А. О.
Дата ухвалення: 2013-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 313/1039/13-а
Провадження № 2-а/313/30/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2013 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Сафоновій І.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до виконуючого обовязки начальника ВДАІ Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову серії АР1 № 161146 виконуючого обовязки начальника ВДАІ Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, який визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач склав протокол, серії АА 2 № 726841 про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що 09.07.2013 р., о 14.00 год., по вул. Шевченка в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області керував трактором Беларусь, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом та плитами, габарити якого перевищили 2,6 м. без узгодження з ДАІ, що є порушенням п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

На думку позивача, постанова є не законною і підлягає скасуванню, так як не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, при провадженні не розяснені права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.59 Конституції України, чим порушено право на захист.

Відповідач не виконав вимоги ст.280 КУпАП.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 38 т. (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т.; для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 р. затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Позивач стверджує, що він перевозив дві канальні плити за допомогою причепа, довжиною 6 м., та шириною 3 м. Довжина канальної плити 6 м., а ширина 3 м. Плити лежали у причепі по всій довжині причепу і за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. не виступали та не перевищували його параметри більш як на два відсотки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву, у якій зазначив, що позов підтримує, просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали у справі, але у судове засідання не з'явився, заперечення щодо позовних вимог суду не надав.

Частиною 4 ст.128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У звязку з неприбуттям відповідача у судове засідання, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, тому суд, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, розглядає справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Надання особам права оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення є гарантією забезпечення додержання вимог законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленим цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту даної статті закону вбачається, що законодавець покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Тому відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен спростувати презумпцію своєї винуватості, адже вона дає можливість вважати встановленою неправомірність його рішень, дій чи бездіяльності.

Позивач не зобов'язаний доводити ці обставини.

Суд своєю ухвалою про відкриття провадження звернувся до відповідача з пропозицією доказати правомірність свого рішення, але відповідач заперечення щодо позовних вимог позивача суду не надав, презумпцію винуватості не спростував.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У роз'ясненнях, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01.11.1996 р. визначено, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

На підставі ст.ст.7, 9, 288-289, 292, 293, 247 КУпАП, керуючись ст.ст.10, 11, 17-19, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову виконуючого обовязки начальника ВДАІ Веселівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2, серії АР1 №161146 від 09.07.2013 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3

09.08.2013