Справа № 818/3559/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ К/800/8120/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.,

Загороднього А.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Державної екологічної інспекції в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів,

за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції в Сумській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року,

встановив:

13 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Державної екологічної інспекції в Сумській області (далі - Держекоінспекції в Сумській області) з позовом про визнання протиправними та скасування наказів від 30 вересня 2015 року №124-о і від 05 жовтня 2015 року №133-о.

Зазначав, що його незаконно переведено на роботу в іншу місцевість з посту екологічного контролю (далі - ПЕК) «Бачівськ» до ПЕК «Катеринівка», а потім - безпосередньо до відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, що розташований в м. Суми. Вважає такі дії відповідача порушенням статті 32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), оскільки згоди на переведення чи переміщення він не надавав. Крім того, переведення у м. Суми передбачає зміну істотних умов праці позивача, про що його не було повідомлено за два місяці до таких змін.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ Держекоінспекції в Сумській області від 30 вересня 2015 року №124-о про тимчасове переведення ОСОБА_4 з ПЕК «Бачівськ» на ПЕК «Катеринівка» для здійснення екологічного та радіологічного контролю вантажів та транспортних засобів з 02 жовтня 2015 року по 01 листопада 2015 року. Визнано протиправним та скасовано наказ Держекоінспекції в Сумській області від 05 жовтня 2015 року №133-о про скасування пункту 1 наказу від 30 вересня 2015 року №124-о та необхідність приступити до роботи безпосередньо у відділі екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області з 05 жовтня 2015 року.

У касаційній скарзі Держекоінспекція в Сумській області, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права, неправильну правову оцінку обставин справи, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Скаргу мотивує тим, що тимчасове переміщення позивача на інший пост екологічного контролю зумовлено наказом Держекоінспекції України від 23 липня 2015 року № 57 в рамках програми ротації працівників інспекції, запровадженої з метою вжиття заходів щодо запобігання та протидії корупції. Виявивши, що позивач заперечує проти такого переведення, відповідний пункт наказу скасовано і позивачу наказано приступити до роботи у його ж відділі, що не є переміщенням працівника у іншу місцевість. У зв'язку з прийняттям наказу від 05 жовтня 2015 року №133-о наказ від 30 вересня 2015 року № 124-о скасований, він є таким, що вичерпав свою дію та не порушував права позивача, тому немає необхідності скасовувати його у судовому порядку. Апеляційний суд помилково вважав, що постійним робочим місцем позивача є ПЕК «Бачівськ», розташований у Глухівському районі Сумської області, оскільки цей пост входить до складу відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, працівником якого є позивач. Крім того, цим судом не враховано, що до трудової книжки позивача не вносився запис про переведення, і зміст його трудової функції не змінився, як і режим його робочого дня.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить її відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін. Зазначає, що його робочим місцем є ПЕК «Бачівськ», тому виконання ним своїх обов'язків в іншому місці є переведенням на роботу в іншу місцевість.

Справа вирішується за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що наказом Держекоінспекції України від 03 січня 2012 року №2-о ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області.

Наказом Держекоінспекції у Сумській області від 08 грудня 2014 року № 76 на позивача покладено обов'язки зі здійснення екологічного та радіологічного контролю вантажів та транспортних засобів на посту екологічного контролю «Бачівськ», який розташований на 243 км. траси Кіпті-Глухів-Бачівськ, в 4-х км. від с. Сопич Глухівського району Сумської області, де позивач проходив службу.

Пунктом 3 рішення Держекоінспекції України від 21 липня 2015 року, введеного в дію наказом ДЕІ України від 23 липня 2015 року №57, з метою вжиття заходів щодо запобігання та протидії корупції, схвалено Концепцію переміщення (ротації) державних службовців-працівників територіальних органів Держекоінспекції України, задіяних в пунктах пропуску через державний кордон України та у внутрішніх митницях відправлення та призначення.

У зв'язку з цим Держекоінспекцією у Сумській області прийнято наказ від 27 серпня 2015 року №76 «Про ротацію працівників відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області», яким начальнику цього відділу наказано забезпечити подання пропозиції щодо переміщення (ротації) працівників підпорядкованого підрозділу до 20 числа щомісяця; при наданні пропозицій щодо переміщення (ротації) працівників забезпечити переміщення кожного працівника відділу (головних спеціалістів) не рідше ніж раз на три місяці.

Начальник відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області службовою запискою від 30 вересня 2015 року №235-05 запропонував тимчасово перевести державних інспекторів для чергування на постах екологічного контролю у жовтні 2015 року терміном на один місяць, у тому числі й позивача - на ПЕК «Катеринівка».

30 вересня 2015 року Держекоінспекцією у Сумській області прийнято наказ №124-о, згідно з пунктом 1 якого позивача тимчасово переведено з ПЕК «Бачівськ» на ПЕК «Катеринівка» для здійснення екологічного та радіологічного контролю вантажів та транспортних засобів з 02 жовтня 2015 року до 01 листопада 2015 року.

Пунктом 2 наказу відповідача від 30 вересня 2015 року №124-о позивача зобов'язано передати штампи для здійснення екологічного та радіологічного контролю ПЕК «Бачівськ» іншій особі, а пунктом 3 - отримати у відповідного спеціаліста штампи для здійснення екологічного та радіологічного контролю ПЕК «Катеринівка».

Позивач з цим наказом ознайомився і висловив свою незгоду з переведенням, про що розписався у наказі.

У зв'язку з ненаданням ОСОБА_4 згоди на тимчасове переведення, пунктом 1 наказу Держекоінспекції у Сумській області від 05 жовтня 2015 року №133-0 скасовано пункт 1 наказу від 30 вересня 2015 року №124-о, а згідно з пунктом 2 наказу №133-0 позивач має приступити до роботи безпосередньо у відділі екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області (м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 25, каб. №809) з 05 жовтня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, окружний суд виходив з того, що пости екологічного контролю не є структурними підрозділами Держекоінспекції у Сумській області, вони лише входять до відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області. Позивача призначено на посаду головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища саме відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, який розташований за адресою: м. Суми, вул. Г. Кондратьєва, 25., каб. 809, який і є робочим місцем позивача, а не посту екологічного контролю, а після переміщення зміст його трудової функції не змінився. Оскільки наказом від 05 жовтня 2015 року №133-о передбачено те ж місце роботи - м. Суми, яке й було місцем роботи позивача до прийняття оскаржуваного наказу, то відсутній факт переведення на іншу роботу або в іншу місцевість і не потребує згоди працівника. Суд вважав, що режим роботи у відділі позивача був і є п'ятиденним, а на постах екологічного контролю - за графіками чергувань. Щодо наказу від 30 вересня 2015 року №124-о, то наказом №133-о пункт 1 наказу №124-о скасовано, тому відсутнє порушене право позивача.

Приймаючи протилежне рішення, апеляційний суд вважав, що ПЕК «Катеринівка» заходиться в іншій місцевості, ніж ПЕК «Бачівськ», відстань між даними ПЕК становить кілька десятків кілометрів. Таке переведення свідчить про зміну істотних умов праці, що вимагає повідомлення працівника про прийняте рішення за два місяці, чого дотримано не було. Позивач своєї згоди на переведення в іншу місцевість не надавав. Наказ від 30 вересня 2015 року №124-о був чинним з 30 вересня 2015 року по 05 жовтня 2015 року, протягом вказаного періоду трудові права позивача були порушені. Щодо наказу від 30 вересня 2015 року № 124-о, апеляційний суд вважав, що він також підлягає скасуванню, оскільки у випадку скасування лише наказу від 05 жовтня 2015 року №133-о, автоматично набувають чинності положення пункту 1 наказу від 30 вересня 2015 року №124-о, що не сприяє відновленню трудових прав позивача.

Вирішуючи правомірність оскаржуваних наказів, касаційний суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 32 КЗпП переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Відповідно до статті 33 КЗпП тимчасове переведення працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, допускається лише за його згодою. Власник або уповноважений ним орган має право перевести працівника строком до одного місяця на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди, якщо вона не протипоказана працівникові за станом здоров'я, лише для відвернення або ліквідації наслідків стихійного лиха, епідемій, епізоотій, виробничих аварій, а також інших обставин, які ставлять або можуть поставити під загрозу життя чи нормальні життєві умови людей, з оплатою праці за виконану роботу, але не нижчою, ніж середній заробіток за попередньою роботою.

У пункті 31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що переведенням на іншу роботу вважається доручення працівникові роботи, що не відповідає спеціальності, кваліфікації чи посаді, визначеній трудовим договором. Не вважається переведенням, що потребує згоди працівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак і переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Дійсно, тимчасове переведення ОСОБА_4 згідно з пунктом 1 наказу Держекоінспекції у Сумській області від 30 вересня 2015 року №124-о з ПЕК «Бачівськ» на ПЕК «Катеринівка» є переведенням у іншу місцевість, згоду на це позивач не надавав, що є недопустимим, виходячи з приписів статей 32 та 33 КЗпП.

У зв'язку з наведеним апеляційний суд правильно скасував наказ Держекоінспекції у Сумській області від 30 вересня 2015 року №124-о, оскільки такий прийнятий з порушенням норм трудового законодавства.

Необгрунтованими є доводи відповідача про те, що його наказ від 30 вересня 2015 року №124-о не порушував права позивача, так як був скасований наказом від 05 жовтня 2015 року №133-о, оскільки цим наказом скасовано лише один пункт наказу №124-о, а в решті наказ залишався чинним щодо зобов'язання позивача повернути штампи для здійснення екологічного контролю на ПЕК «Бачівськ».

Щодо наказу Держекоінспекції у Сумській області від 05 жовтня 2015 року №133-о, згідно з яким позивач має приступити до роботи безпосередньо у відділі екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області 05 жовтня 2015 року, суд виходить з наступного.

Згідно з наказом Держекоінспекції у Сумській області від 08 грудня 2014 року №76 на позивача покладено обов'язки зі здійснення екологічного та радіологічного контролю вантажів та транспортних засобів на ПЕК «Бачівськ», у зв'язку з чим можна погодитись з висновком апеляційного суду про те, що саме цей ПЕК є робочим місцем позивача у певній місцевості.

ПЕК «Бачівськ» розташований поблизу с. Сопич Глухівського району Сумської області, у той час як позивача переміщено безпосередньо у м. Суми, тобто в іншу місцевість.

При цьому режим роботи безпосередньо у відділі екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області, куди позивач мав приступити до роботи, є п'ятиденним, а на постах екологічного контролю - за графіками чергувань (на ПЕК «Бачівськ» позивач працював один день, а три дні відпочивав).

Таким чином, відбулись зміни щодо істотних умов трудового договору позивача - зміна його режиму праці.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю і угодою сторін.

З аналізу наведеної норми у її взаємозв'язку зі статтями 32 і 33 КЗпП слідує, що власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним - протизаконне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (у тому числі й режим робочого дня).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у подібних правовідносинах (постанова від 16 грудня 2015 року у справі №6-1178цс15).

За таких обставин наказ Держекоінспекції у Сумській області від 05 жовтня 2015 року №133-о в частині переміщення позивача з ПЕК «Бачівськ» безпосередньо до відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Сумської області не можна вважати законним, оскільки наслідком його реалізації є зміна істотних умов договору, на що позивач згоди не давав.

Стосовно доводів касаційної скарги про те, що тимчасове переміщення позивача зумовлено наказом Держекоінспекції України в рамках програми ротації працівників, запровадженої з метою вжиття заходів щодо запобігання та протидії корупції, то це не надає відповідачу право порушувати встановлену КЗпП процедуру при переведенні працівників.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Сумській області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Головчук С.В. Загородній А.Ф.