Справа № 826/19335/13-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року м. Київ К/800/17964/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Горбатюка С.А., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Трикотажна фабрика "Киянка" на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Трикотажна фабрика "Киянка" до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Візард" про визнання незаконним рішення, скасування свідоцтва про право власності та державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Товариство з додатковою відповідальністю "Трикотажна фабрика "Киянка" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 1), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" (далі - відповідач 2), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Візард", в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення - Наказ від 16 травня 2012 року №317-В про оформлення права власності та видачу ТОВ "Візард" свідоцтва про право власності на нежилі приміщення Головного корпусу Літери Б (четвертий поверх) площею 1193,9 кв. м за адресою м. Київ, вул. Васильківська, 30, виданий Головним управлінням комунальної власності м. Києва; скасувати свідоцтво про право власності на нежилі приміщення Головного корпусу Літери Б (четвертий поверх) площею 1193,9 кв. м за адресою м. Київ, вул. Васильківська, 30, виданий Головним управлінням комунальної власності м. Києва; визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на нежилі приміщення Головного корпусу Літери Б (четвертий поверх) площею 1193,9 кв. м за адресою м. Київ, вул. Васильківська, 30, вчинену Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, за ТОВ "Візард".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, задоволено клопотання ТОВ "Візард", а позовну заяву ТДВ "Трикотажна фабрика "Киянка" залишено без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання відповідно до пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 5 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконним та скасування рішення - Наказу від 16 травня 2012 року №317-В, скасування свідоцтва про право власності на нежилі приміщення, а також визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нежилі приміщення, вчинену Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, за ТОВ "Візард".

Залишаючи позовну заяву без розгляду суди попередніх інстанцій виходили з того, що позовну заяву подано з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено, а відповідно правові підстави для його поновлення відсутності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає такий висновок суду апеляційної інстанції передчасним з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Правовий статус Міськради визначений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), статтею 10 якого встановлено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 16 цього Закону матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За приписами пункту 30 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключною компетенцією відповідної ради є: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Постановляючи оскаржувані рішення, суди залишили поза увагою те, що у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник державного майна здійснює продаж об'єктів приватизації, які знаходяться у комунальній власності, у порядку, встановленому законом, а також те, що відповідно до пункту 1 статті 12 ГПК, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Враховуючи, що спір стосується права власності ТОВ "Візард" на нежилі приміщення Головного корпусу Літери Б (четвертий поверх) площею 1193,9 кв. м. за адресою м. Київ, вул. Васильківська, 30, розгляд даної справи підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, суди дійшли помилкового висновку, щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, оскільки дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що в свою чергу є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За правилами частини 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

За таких обставин оскаржувані рішення судів підлягають скасуванню із закриттям провадження у цій справі в порядку адміністративного судочинства та роз'ясненням позивачеві до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Трикотажна фабрика "Киянка" задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Трикотажна фабрика "Киянка" до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Візард" про визнання незаконним рішення, скасування свідоцтва про право власності та державну реєстрацію права власності - скасувати та закрити провадження у справі в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що такий спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: