Справа № 802/1449/16-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 листопада 2016 р. Справа № 802/1449/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Могиль Тетяни Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Непийводи І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 08.09.2016 року № 134962-13.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що є власником транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 4461 куб. см., 2013 року випуску. Вінницькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №134962-13 від 08.09.16, яким визначено податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки середньоринкова вартість належного йому автомобіля менша 750 розмірів мінімальної заробітної плати, а відтак такий транспортний засіб не підлягає оподаткуванню транспортним податком.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що позивач є власником транспортного засобу, який відповідно до положень Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267. Вартість автомобіля проводилась податковим органом відповідно до ст 173 ПКУ за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою КМУ №66 від 18.02.2016, та становить 1 066 050,00грн., тобто є більшою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Позивач є власником транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 4461, 2013 року випуску. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 здійснено первинну реєстрацію вказаного легкового автомобіля.

Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №134962-13 від 08.09.16, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

На думку позивача вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з вимогами ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до вимог п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Як убачається з п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

При цьому, згідно з вимогами п.п 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до вимог п.п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відтак, об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які одночасно відповідають двом критеріям, а саме:

1) з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно);

2) середньоринкова вартість становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 р. №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика), якою встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Згідно з вимогами п. 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до вимог п. 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Наведене свідчить, що для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу Державної фіскальної служби має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу тощо.

Проте, відповідачем не було надано суду документів на підтвердження наявності в його розпорядженні на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення інформації про середньоринкову вартість такого автомобіля станом на 1 січня податкового (звітного) року.

На противагу доказам відповідача, судом за клопотанням представника позивача витребувано у Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області завірені копії документів, що стали підставою для постановки на облік автомобіля, який належить ОСОБА_3, - Toyota Land Cruiser 200., універсал-В, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_4.

Відповідно до наданих суду документів, зокрема довідки-рахунку серії ВІА №028822 від 01.10.2013 убачається, що вартість автомобіля на момент його постановлення на облік становила сімсот тисяч гривень, що є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

На ряду з іншим, суду надано представником позивача наряд-заказ №1755 від 13.01.2016 з якого убачається, що станом на день видачі даного документу пробіг автомобіля становив 99 800км, а згідно рахунку-фактури №1689 станом на 26.08.2016 пробіг даного автомобіля становив 137250 км, що значно впливає на визначення середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу на момент винесення оскаржуваного рішення.

Відтак, оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду даної справи не надано суду доказів того, що транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser 200», з об'ємом двигуна 4461 куб. см., 2013 року випуску., належний на праві власності позивачу, має середньоринкову вартість понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а позивачем доведено зворотнє, суд вважає, що вказаний транспортний засіб не є об'єктом оподаткування.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 08.09.2016 №134962-13.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення, не відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.09.2016 №134962-13.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (под. номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області сплачений судовий збір у розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна