Справа № 332/2739/16-а(2-а/332/119/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 рокусправа № 332/2739/16-а(2-а/332/119/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку та виплати пенсії в розмірі 81 відсотка від заробітної плати; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.12.2015 в розмірі 81 відсотків від заробітної плати за відповідною посадою на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.07.2016 №5121/05 та здійснювати у подальшому виплату пенсії у перерехованому розмірі.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним дії Управління Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Заводському районі м. Запоріжжя провести позивачу перерахунок пенсії з 21.07.2016 виходячи з розміру 81 % заробітної плати на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.07.2016 №5121/05 та виплачувати в подальшому в такому розмірі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що до виходу на пенсію позивач працював державним службовцем на посаді заступника начальника управління-начальника відділу господарського забезпечення управління адміністративно-господарського забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. З 26.08.2009 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м.Запоріжжя та отримує пенсію відповідно до ст..37-1 Закону України «Про державну службу».

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно до ч.6 ст. 33 Закону, державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань.

Згідно ст.ст. 37, 37-1 Закону, пенсія державного службовця вираховується у відсотковому відношенні до його заробітку, в якій включаються всі види оплати праці на які сплачуються страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, що складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

З 01.12.2015 у позивача виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідним категоріям державних службовців, відповідно до постанови КМУ №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015, яка застосовується з 01.12.2015 року.

21.07.2016 року позивач звернувся до УПФУ в Заводському районі м.Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії згідно з Законом, з розрахунку 81 відсоток від суми місячного (чинного) заробітку за відповідною посадою, до якої додавалася довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 14.07.2016 № 5121/05, щодо розміру заробітної плати.

Згідно листа № 6589/09 від 26.07.2016 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. З зазначеного листа вбачається, що провести перерахунок пенсії відповідно до наданої довідки про заробітну плату, отримувану на посаді заступника начальника управління-начальника відділу господарського забезпечення управління адміністративно-господарського забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на 01 грудня 2015 року немає законних підстав.

Свою відмову відповідач аргументував тим, що відповідно до розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку з чим Відповідач повідомив, що пенсії за вказаним законом не призначаються та раніше призначені пенсії не перераховуються (саме про перерахунок в законі не йдеться). Прийнятий 10.12.2015 року № 889-УІІ Закон України «Про державну службу», який набрав чинності з 01.05.2016 року, норм щодо перерахунку не містить.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Розглядаючи справу у межах апеляційного оскарження, колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно зі статтями 1 та 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Згідно ст. 37-1 Закону «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм вбачається, що отримувані суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, пенсія позивача повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та надбавки за вислугу років, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зазначені висновки колегією суддів здійснені з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у справах № 21-430а11 (постанова ВСУ від 20 лютого 2012 року) та № 21-097а13 (постанова ВСУ від 28 травня 2013 року), яка відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244? Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.

Колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені в подальшому в статтю 37 Закону України "Про державну службу" зміни щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення вперше, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Вказана правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі у справі № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року у справі №21-445а13.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, становив 606,32 грн.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції-,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя -залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2016 р. залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 606,32грн. (шістсот шість гривень 32 коп.), здійснивши зарахування за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО):805012; Рахунок отримувача: 1004; Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова