Справа № 522/19394/16-а
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/980/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТЛИЙ» про зобовязання вчинити певні дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 17.10.2016 року звернувся до суду з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТЛИЙ», за яким просив: зобовязати ОСББ «СВІТЛИЙ» погодити робочий проект засобу обліку лічильника, встановлений на подачу тепла у квартиру №32 в провулку Світлому, 3, у м. Одесі; зобовязати ОСББ «СВІТЛИЙ» прийняти на абонентський облік квартирний засіб обліку лічильник, встановлений на подачу тепла у квартиру №32 в провулку Світлому, 3, у м. Одесі.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Додатково пояснив, що ще в травні 2015 року він звернувся до відповідача щодо надання технічних умов для розташування теплолічильника і вони їх надали через 1,5 місяці. Після чого він звернувся до ФОП, який здійснив розрахунок та підготував проект на встановлення вузла обліку теплової енергії в квартирі позивача. Позивач звертався до відповідача з заявою щодо погодження проекту, проте останній відмовляється реєструвати заяву позивача. Тому він направив відповідний пакет документів з проектом поштою на адресу відповідача. Проте, до теперішнього часу позивач не отримав рішення про погодження проекту та взяття лічильника на абонентський облік ОСББ. У звязку з чим, вважає, що порушуються його законні права, передбачені чинним законодавством, в тому числі Законом України «Про захист прав споживачів».

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином причини неявки суду не повідомив.

Суд, з урахуванням вимог ст.. 128 КАС України, за згодою позивача ухвалив слухати справу за відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Конвенція з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 року , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом ,встановленим законом - тобто право на доступ до суду.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України , кожному гарантується право на захист його прав ,свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом ,ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді ,до підсудності якого вона віднесена .

Відповідно до ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року (№ рішення 42202901).

Вжитий у ст.. 17 КАС України термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

З позовної заяви ОСОБА_1 суд вбачає, що останній звернувся до суду з позовом як споживач послуг з опалення, предявивши вимоги до ОСББ «СВІТЛИЙ», та обґрунтувавши їх з посиланням на норми Законів України «Про захист прав споживачів». «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до ст..1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - обєднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Таким чином, суд вбачає, що відповідач не відноситься до субєктів владних повноважень, оскаржень дій чи бездіяльності яких передбачено ст.. 17 КАС України, та спір, який виник між сторонами, не відносить до публічно-правових, а тому не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.. 2, 17, 128, п.1 ч. 1 ст. 157 , ст. 158- 160, 165 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТЛИЙ» про зобовязання вчинити певні дій закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Домусчі Л.В.

21.11.2016