Справа № 819/698/16
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 р. Справа № 876/7693/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

за участю:

секретаря судового засідання - Богдан А.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шимін Н.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, третьої особи - Головного управління державної казначейської служби України в Тернопільської області про визнання дій в частині ненарахування та невиплати заробітньої плати неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Прокуратури Тернопільської області, третьої особи - ГУ державної казначейської служби України в Тернопільської області про визнання відмови у виплаті належної йому заробітної плати протиправною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити заробітну плату у відповідності до вимог Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ від 14.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач з 22.09.2004 року працював в органах прокуратури та наказом прокурора Тернопільської області від 16.12.2015 року №1266-к був звільнений з прокуратури Тернопільської області у зв'язку з реорганізацією органів прокуратури та скороченням кількості прокурорів прокуратури Тернопільської області відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" та п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

15.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, згідно п. 1-1 перехідних положень якого до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. Тобто, міські, районні та міжрайонні прокурори, діючи в правовому полі даного закону, прирівнюються до місцевих прокурорів.

В силу вимог частин 2, 3 ст. 81 вищевказаного Закону, заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: вислугу років; виконання обов'язків на адміністративних посадах та інших виплат передбачених законодавством. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 01.07.2015 року становить - 10 мінімальних заробітних плат. Крім того, згідно ч. 2 вказаної норми Закону прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років понад 25 років у розмірі 40 відсотків посадового окладу.

Позивач вважає, що за період з 02.07.2015 року по 16.12.2015 року, йому мали б нарахувати заробітну плату у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на місяць, окрім премій та надбавок. Проте, заробітна плата у вказаному розмірі йому не виплачувалась.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою змінити рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 у справі за № 819/698/16 щодо визнання дій в частині не нарахування та невиплати заробітної плати неправомірними, стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної. Зобов'язати прокуратуру Тернопільської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 107 153 грн. 36 коп. без урахування податку на дохід, військового збору та ЄСВ на зарплату за період з 02.07.2015 року по 16.12.2015 року включно та щомісячну премію за період з 02.07.2015 року по 16.12.2015 року включно та вихідну допомогу при звільненні відповідно до окладів, згідно ч.2 ст.81 Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 22.09.2004 року працював в органах прокуратури, а з 28 травня 2013 року згідно з наказом прокурора області №278-к від 24.05.2013 року переведений на посаду прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області (а.с. 13).

У зв'язку з ліквідацією прокуратури Збаразького району Тернопільської області Прокуратура Тернопільської області винесла попередження про звільнення № 11/1-1532 від 25 вересня 2015 року вих.15 із займаної посади та органів прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у Кременецькій місцевій прокуратурі з 14.12.2015 року. (а.с. 15).

На підставі наказу Генерального прокурора України №91ш від 23.09.2015 року та наказу Прокурора Тернопільської області №1266-к від 16.12.2015 року юриста 2 класу звільнено з посади прокурора прокуратури Збаразького району Тернопільської області, та з органів прокуратури у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів прокуратури Тернопільської області (п.9 ч.1 ст.51 Закону України "Про прокуратуру, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України) (а.с. 16).

Відповідно до розрахункового листа апелянту з липня по грудень 2015 року нараховано заробітну плату у розмірі 58623,67 грн (а.с. 20), однак на думку апелянта така відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII є недостатньою, а тому вважаючи що його права порушенні він звернувся до суду.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII, заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов'язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2016 року - 11 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2017 року - 12 мінімальних заробітних плат.

Частиною 9 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно статті 89 Закону №1697-VII, фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України.

Відповідно до статті 90 Закону №1697-VII, фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно з п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", норми і положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів.

Необхідно зазначити, що Постановою КМ України №505 від 31.05.2012р. "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (із внесеними до неї змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №763 від 30.09.2015 року) затверджено схему посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатком 1-5. Пунктами 2, 6 цієї Постанови надано право керівникам органів прокуратури, в межах затвердженого фонду оплати праці, встановлювати працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів та інші виплати. Видатки, пов'язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на отримання органів прокуратури.

Підпунктом 1 пункту 13 Закону №1697-VII доручено Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Враховуючи те, що КМ України зазначеної норми не виконано, прокуратура Тернопільської області не могла самостійно встановити підвищений посадовий оклад та виплачувати відповідні кошти на користь апелянта, а відтак з зазначеного випливає, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" є неможливою без внесення відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" №505 від 31.05.2012 року та Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Отже, вищезазначене підтверджує те, що Прокуратурою Тернопільської області не допущено порушень законодавства при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 заробітної плати за спірний період, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року у справі №819/698/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 21.11.2016 року