Справа № 263/9741/16-а
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що інспектором роти № 2 батальйону УПП у м. Маріуполі Тимачуком С.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії ДР № 0740983 від 22.07.2016 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. У вищевказаній постанові зазначено, що він 22.07.2016 року о 15-20 годині, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Маріуполі на перехресті пр. Металургів та вул. Апатова, виконуючи маневр повороту наліво, при подачі світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія», чим порушив п. 8.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, оскільки вищевказаного адміністративного правопорушення він не вчиняв, тому просив вищевказану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та просив скасувати постанову в частині накладення адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням, оскільки він є пенсіонером та до адміністративної відповідальності він притягується вперше.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З'ясувавши думку позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії ДР № 0740983 від 22.07.2016 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 22.07.2016 року о 15-20 годині, керуючи транспортним засобом Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Маріуполі на перехресті пр. Металургів та вул. Апатова, виконуючи маневр повороту наліво, при подачі світлофором сигналу, що забороняє рух, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 «Стоп лінія», чим порушив п. 8.10 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями статті 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Повноваження суду при вирішенні справи відповідно до приписів КАС України визначені частиною 2 ст. 162 цього кодексу. Так, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Аналізуючи ступінь вини правопорушника, який не виконав вимоги п. 8.10 ПДР України, з урахуванням дорожньої обстановки, того, що перешкоди іншим учасникам руху та пішоходам позивач не створив, а також даних про особу винного, який є пенсіонером за віком, беручи до уваги повне визнання позивачем своєї вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі, у зв'язку з малозначністю правопорушення та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71 159, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серії ДР № 0740983 від 22.07.2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, за ч.2 ст.122 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 - закрити, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, та обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Шатілова