Справа № 2а-8232/10/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2010 р. № 2а-8232/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря Зановяк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області до відділу Державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії ВДВС Золочівського РУЮ та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2010 р. ВП № 21111948.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що державним виконавцем ВДВС Золочівського РУЮ в порушення ст. 19, 24, 26 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову ВП № 21111948 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2а-79, виданого 17.06.2010 року Золочівським районним судом Львівської області про зобовязання УПФ в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за періоди із 30.12.2007 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 30.11.2008 року включно із врахуванням 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з вирахуванням виплачених їй сум за ці періоди. Позивач зазначає, що виконавчий документ, на підставі якого відповідач відкрив виконавче провадження, не відповідає вимогам, а саме, відсутні дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ, відсутній ідентифікаційний номер стягувача. Таким чином, на думку позивача, виконавець мав відкласти проведення виконавчих дій у порядку, встановленому ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження". Просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.09.2010 року ВП № 21111948.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, УПФ в Золочівському районі Львівської області подало до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Відповідач не забезпечив участі в судовому засіданні уповноваженого представника, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у відсутності представника суду не надходила. Відтак, суд вважає, справу можливо розглядати у його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відділом Державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції 02.09.2010 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 21111948 на виконання виконавчого листа Золочівського районного суду Львівської області №2а-79 від 17.06.2010 року, про зобовязання УПФ в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 за періоди із 30.12.2007 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 30.11.2008 року включно із врахуванням 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з вирахуванням виплачених їй сум за ці періоди.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 01 квітня 1999 року N 606-XIV, з наступними змінами та доповненнями" (надалі - Закон), правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, Закон України «Про державну виконавчу службу України», інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Частина 5 статті 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Крім того, ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу»передбачає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, а відповідно до ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів у тому числі на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках передбачених законом; судові накази, виконавчі написи нотаріусів, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; в інших передбачених законом випадках.

Виконавчий лист, згідно статті 19 Закону, повинен містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо.

Положенням статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Аналізуючи положення вищевказаних норм, суд не приймає до уваги твердження позивача про недотримання державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, статті 19, в зв'язку з відсутністю у виконавчому документі дати і номера рішення, за яким видано виконавчий документ, а також ідентифікаційного коду стягувача, оскільки, з огляду долученої до матеріалів справи копії виконавчого листа вбачається, що останній містить дату винесення рішення 11.12.2009 року та номер справи 2а-79/09, який відповідає номеру рішення. Щодо того, що у виконавчому листі не вказано ідентифікаційного коду стягувача, то такий зазначається у виконавчому документі лише за його наявності.

В звязку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги є надуманими, необґрунтованими та безпідставними.

Відтак, суд вважає, що виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 2а-79, виданого Золочівським районним судом Львівської області 02.09.2010 року про зобовязання УПФ України в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за періоди із 30.12.2007 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 30.11.2008 року включно із врахуванням 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з вирахуванням виплачених їй сум за ці періоди, було відкрито правомірно, з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження»та принципів, визначених ч.3 ст. 2 КАС України.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 86, 128, 158-163, 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 25.10.2010 року.

Суддя Потабенко В.А.