Справа № 806/1907/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1907/16

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про скасування рішення

встановив:

5 жовтня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Департаменту реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 квітня 2012 року ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 та згідно з рішенням від 23 травня 2012 року №34843638 зареєструвала її в органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, тобто в Бюро технічної інвентаризації м.Житомира. 28 серпня 2015 року рішенням Богунського районного суду м.Житомира у цивільній справі №295/17431/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, позовні вимоги задоволено та витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, яку ОСОБА_1 прийняла як спадщину, після померлого дядька. Вказане рішення набрало законної сили 18 грудня 2015 року, однак громадянка ОСОБА_2 відмовляється добровільно виконати рішення суду, скасувати свою реєстрацію на дану квартиру та передати квартиру. У зв'язку із чим позивач не може зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно. Просить скасувати рішення №34843638 від 23 травня 2012 року про реєстрацію права власності на спадкову квартиру АДРЕСА_1

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила адміністративний позов задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог пояснила, що у зв'язку із відмовою громадянки ОСОБА_2 добровільно виконати рішення суду про витребування спірної квартири з чужого незаконного володіння та скасувати свою реєстрацію на дану квартиру і передати належну їй квартиру, позивач не може зареєструвати своє право власності на вказане майно, що порушує її права як законного власника.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31).

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про причини неявки у судове засідання не повідомила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.32).

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25 квітня 2012 року ОСОБА_2 купила квартиру №13, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та згідно з рішенням від 23 травня 2012 року №34843638 зареєструвала її в органах державної реєстрації прав та обтяжень державного реєстратора на нерухоме майно, тобто у Бюро технічної інвентаризації міста Житомира (а.с.28).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2015 року у цивільній справі №295/17431/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, позов задоволено. Витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.10-11).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року у справі №295/17431/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2015 року залишено без змін (а.с.12-13).

24 грудня 2015 року рішенням державного реєстратора на нерухоме майно Житомирського міського управління юстиції під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, прийнятої 18 грудня 2015 року за реєстраційним номером 14946384, яку подала ОСОБА_1, зупинив розгляд вказаної заяви у зв'язку із неподаними необхідними документами (а.с.14).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних норм законодавства.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Абзацом першим частини 1 статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон України №1952-IV) (зі змінами та доповненнями, що діяли на час спірних правовідносин) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з абзацом другим частини 1 статті 2 Закону України №1952-IV визначено, що державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до абзацу третього частини 1 статті 2 Закону України №1952-IV нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно з положеннями статей 10, 11 Закону України №1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до положень статей 15, 16 Закону України №1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Пунктом 5 частини 1 статті 19 Закону України №1952-IV встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 26 Закону України №1952-IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляд заяв щодо внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначено Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 грудня 2011 року №3502/5 (далі - Порядок №3502/5).

Відповідно до абзацу першого пункту 2.1 Порядку №3502/5 для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку №3502/5 для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Аналіз наведених законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що запис про скасування державної реєстрації права власності вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставі рішення суду, що набрало законної сили, саме про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Богунським районним судом м.Житомира під час розгляду справи за №295/17431/14-ц було встановлено, що квартира №13 за адресою АДРЕСА_1, вибула з володіння дядька позивача ОСОБА_4, спадкоємицею майна якого є позивач ОСОБА_1, поза його волею.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_4, якому належала спірна квартира на праві власності, помер у лютому та позивач, яка є спадкоємцем за законом після смерті дядька, 20 березня 2012 року в установленому законом порядку звернулась із заявою про прийняття спадщини.

Так як, законодавцем передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи, то саме з лютого 2012 року ОСОБА_1 належить спадщина після померлого ОСОБА_4, у складі якої і є спірна квартира.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28 серпня 2015 року у цивільній справі №295/17431/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 18 листопада 2015 року, вже вирішено спір про право, тобто витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2, суд дійшов висновку, що рішення від 23 травня 2012 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна №34843638) підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення від 23 травня 2012 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна №34843638).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 грн 20 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 21 листопада 2016 р.