Справа № 565/663/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Горегляд О.І.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"21" листопада 2016 р. Справа № 565/663/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "01" серпня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Кузнецовської міської ради Рівненської області, ОСОБА_5 про визнання нечинним рішення та його скасування ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним та скасування рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області шостого скликання (53 сесії) № 1954 від 24 квітня 2015 року про передачу земельної ділянки площею 0,05 га у власність ОСОБА_5

Ухвалою Кузнецовського міськрайонного суду Рівненської області від 01.08.2016 провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Кузнецовської міської ради Рівненської області і ОСОБА_5 про визнання нечинним і скасування рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області №1954 від 24 квітня 2015 року «Про надання земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_5.» закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду. Зазначає, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішення, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком виходячи з наступного.

Предметом спору є правомірність рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області, яким надано земельну ділянку у власність громадянину ОСОБА_5

При цьому, апеляційним судом встановлено, що на підставі оскаржуваного рішення ОСОБА_5 оформлено право власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване у даній справі розпорядження відповідача є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Колегія суддів вважає, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність, користування чи оренду, тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, тому що виникає спір про цивільне право.

Такі висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду України, висловленою в постановах від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 17 лютого 2015року у справі № 21-551а14, від 16 грудня 2014 року у справі № 21-544а14, від 09 грудня 2014року у справі № 21-308а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 03 червня 2014 року у справі 21-144а14, від 14 лютого 2012 року у справі 21-1041во10 та №21-1042во10, які в силу положень частини 1 статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. За приписами пункту «в» статті 5 Земельного кодексу України, земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається зі справи, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,05 га, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_2.

У відповідності зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оскаржуваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "01" серпня 2016 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_3

3- відповідачам: Кузнецовська міська рада Рівненської області м-н Незалежності, 1,м.Вараш,Рівненська область,34400

4 - ОСОБА_5 АДРЕСА_1

5 - представник позивача: ОСОБА_7 - АДРЕСА_4

6- представник позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_5,

- ,