Справа № 200/10871/15-а(2а/200/219/15)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2016 рокусправа № 200/10871/15-а прорвадження №2а/200/219/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року по справі №200/10871/15-а(провадження №2а/200/219/15) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1)визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області №17 від 27.11.2014р. «Про результати розгляду заяви» про відмову позивачу у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

2)зобов'язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області та управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська зарахувати позивачу період роботи з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці;

3)зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська призначити позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці, починаючи з 10.07.2014р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що у періоди з 24.04.1984р. по 16.07.1984р. та з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. він працював електрозварником ручного зварювання 3 розряду, тобто на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. У зв'язку з досягненням 55-річного віку, в липні 2014 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, але в цьому йому було відмовлено з огляду на не підтвердження пільгового стажу, а саме періоду роботи з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. Таку відмову позивач вважає необґрунтованою, оскільки вказаний період роботи підтверджено відповідними доказами, які дозволяють дійти висновку про відповідність характеру виконуваної позивачем роботи вимогам Списку №2.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано неправомірним та скасовано рішення комісії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровської області №17 від 27.11.2014 року щодо відсутності підстав для зарахування ОСОБА_1 пільгового стажу за Списком №2;

зараховано період роботи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з

01.08.1986 року по 31.12.1999 року до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими і важкими умовами праці;

зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 29.11.2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просило постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 липня 2014 року, у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку, ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська із заявою, в якій ставив питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді електрозварника ручного зварювання, тобто на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2. Районне управління Пенсійного фонду направило заяву позивача з документами до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років при Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням комісії при ГУПФУ в Дніпропетровській області від 27.11.2014р. №17 позивачу було відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. до пільгового стажу за Списком №2. Рішення обґрунтовано тим, що документи надані на комісію (трудова книжка, архівні документи) не містять інформацію про зайнятість заявника впродовж повного робочого дня на посаді електрозварника ручного зварювання.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №2, з огляду на наявність необхідного трудового стажу.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, яка діяла на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

За наслідками перегляду судового рішення. колегією суддів встановлено, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу того, чи наявні правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за Списком №2.

Відповідно до розділу ХХХІІ Списку №2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 правом на пільгову пенсію користуються електрозварники та їх підручні крім тих, які були заняті на контактному, точковому і стиковому зварюванні.

Згідно розділу ХХХІІІ Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 право на пільгову пенсію мають електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях виробництва) Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2003р. № 36 правом на пільгову пенсію користуються електрозварники ручного зварювання.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що у період з 01.08.1986р. по 31.12.1999р. ОСОБА_1 працював на посаді електрозварника ручного зварювання 3 розряду в Павлоградському експериментальному заводі мобільних споруд, який реорганізовано у ВАТ «Павлоградський завод мобільних споруд» (а.с.7-8).

Колегія суддів погоджується з доводами УПФУ про те, що відомості трудової книжки не містять інформацію про зайнятість заявника впродовж повного робочого дня на посаді електрозварника ручного зварювання.

Між тим, наявність таких відомостей ведення трудової книжки не передбачає.

Згідно п.10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими

умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до пп.1,2 п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

В матеріалах справи міститься довідка, уточнююча особливий характер роботи або умов праці, необхідних для обчислення пільгової пенсії, №2098/15 від 31.12.1999 року, видана ВАТ «Павлоградський завод мобільних споруд», з якої вбачається, що у період з 01.08.1986р. (наказ №141-к від 01.08.1986р.) по 31.12.1999р. (наказ №42-к від 31.12.1999р.) ОСОБА_1 працював повний робочий день на даному підприємстві в якості електрозварника ручного зварювання в цеху металоконструкцій. Вказана професія передбачена розділом ХХХІІІ підрозділом 906 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162 (а.с.12).

Також займана позивачем посада, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, підтверджується наказами про прийняття позивача на роботу та звільнення з неї (а.с.9-11), довідкою про заробіток для обчислення пенсії, виданою ВАТ «Павлоградський завод мобільних споруд» (а.с.14), архівною довідкою №1201 від 30.12.2013р., виданою архівним відділом Павлоградської міської ради (а.с.15).

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності відповідності займаної позивачем посади той посаді, яка визначена у Списку №2, а також відповідність характеру виконуваної позивачем роботи вимогам Списку №2.

Докази того, що позивач у спірні періоди працював на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, не спростовані відповідачем та в своїй сукупності дозволяють прийти висновку про те, що даний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при вирішенні питання щодо призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Крім цього, з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги. Розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, становив 80 грн. 39 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську залишити без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2015 року по справі №200/10871/15-а(провадження №2а/200/219/15) - без змін.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпропетровську до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк