Справа № 2-а-120/11
Суддя: В'юник Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-120/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2011 року Великописарівський районний суд Сумської області в особі судді Вюник Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації про визнання дій державного органу неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить постановити рішення суду, яким визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районої державної адміністрації в частині виконання Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»неправомірними та зобовязати виплати йому недоплачену одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, щорічну допомогу на оздоровлення та одноразову грошову допомогу до 5 травня. Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС віднесений до 1 категорії, МСЕК йому встановлено ІІІ групу інвалідності, а також він має статус інваліда війни, але протягом 2008-2009 року він отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2008-2010 роки та одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі значно меншому, ніж передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2008-2010 роки у значно меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У судове засідання сторони не зявилися, але надали заяви з проханням слухати справу в їх відсутність.

Відповідач надав заперечення, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити, при цьому посилається на ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зауважує, що інвалідам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України «Про Державний Бюджет України». Виплата позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня у 2008, 2009, 2010 роках проводилась у відповідності до Постанов Кабінету Міністрів України. Положення даних нормативно-правових актів неконституційними не визнавались. Виплати, передбачені нормативно - правовими актами, позивач отримав.

Що стосується одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами ІІІ групи, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»виплачується в розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Але відповідно до ст. 62 цього Закону передбачено, що розяснення порядку застосування покладено на Кабінет Міністрів, постановою якого від 26 липня 1996 року за № 836 визначені розміри даної компенсації і для інвалідів ІІІ групи становлять - 189,60 гривень, які позивач отримав.

Крім того зазначає, що позивачем отримано щорічну допомогу на оздоровлення у 2008, 2009, 2010 роках. ЇЇ розмір визначався у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»для інвалідів ІІІ групи складає 90 гривень. Дана постанова Кабінету Міністрів прийнята у відповідності до ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявились, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у відповідності до ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з посвідчення серії Є № 076286, виданого на прізвище ОСОБА_1 Управлінням праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області він має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни 3 групи (а.с. 8).

З посвідчення серії А № 412060 на імя ОСОБА_1, виданого Сумською обласною адміністрацією вбачається, що він має право на пільги та компенсації передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»1 категорії (а.с.7).

З довідки до акту огляду МСЕК від 4 березня 2008 року (а.с. 6) позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково.

Відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації Сумської області позивач отримав відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 14.05.2008 року - 90 гривень, 22.01.2009 року- 90 гривень, 15.06.2010 року 90 гривень.

Позивачеві 10 червня 2008 року, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІІ групи відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 виплачено одноразову компенсацію в сумі 189,60 гривень.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»до 5 травня позивач отримав у 2008 році -350 гривень, у 2009 році- 380 гривень, 2010 році- 420 гривень.

На підставі викладеного суд вважає, що позивач є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та є інвалідом ІІІ групи і має право на одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, і отримання щорічної до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 5 ст. 13, ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»встановлена щорічна разова грошова допомога до 5 травня інвалідам війни. Особи, які не отримали грошову допомогу до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року. Розмір даної допомоги для інвалідів ІІІ групи складає 7 мінімальних пенсій за віком.

Щодо вимог позивача в частині виплати одноразової грошової допомоги йому у 2008-2010 роках, суд враховує наступне: 28 грудня 2007 року до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»були внесені зміни, які Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Відповідно до ст. 152 ч. 2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України.

Допомога позивачеві до 5 травня була виплачена у відповідності до постанови Кабінету Міністрів від 12 березня 2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2008 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Але враховуючи те, що рішення Конституційного Суду України зворотної сили не має, то дії відповідача у 2008 році при виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачеві відповідали вимогам Закону.

Виплату щорічної разової грошової допомоги позивачеві у 2009 році було здійснено відповідачем на підставі постанови кабінету Міністрів від 18 березня 2009 року за №211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2009 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а у 2010 році на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 7 квітня 2010 року за № 299 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2010 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Дія ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»була поновлена Конституційним Судом 22 травня 2008 року і в послідуючому дія даного закону не змінювалась та не зупинялась.

Щодо позовних вимог в частині виплати допомоги на оздоровлення за 2008-2010 рік та виплати компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, за 2007 рік позивачеві, то суд враховує наступне.

Ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду ІІІ групи складає 4 мінімальних заробітних плат на день виплати, а одноразова компенсація учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок катастрофи - 30 мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Відповідно до ст. 62 даного закону встановлено, що розяснення порядку застосування закону проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної влади України, місцевими органами державної виконавчої влади.

В ст. 67 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено, що розміри виплат підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Отже, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати встановлені законом конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій.

Дана редакція ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відновлена Рішенням Конституційного Суду від 9 липня 2007 року, але Законом України «Про Державний Бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року була викладена в новій редакції виплати проводяться в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України.

Проте згідно з Рішенням Конституційного Суду України 22 травня 2008 року внесені до вказаної статті зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а тому з 22 травня 2008 року дія статті 48 Закону була відновлена у попередній редакції і в подальшому не змінювалась.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд»рішення набирає чинності з моменту його проголошення, а визнані неконституційними закони втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з набранням чинності вказаними рішеннями Конституційного Суду України у позивача зявилось право на щорічну допомогу на оздоровлення та одноразову компенсацію учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у встановленому Законом розмірі.

Посилання відповідача на підзаконні нормативні акти в обґрунтування своєї позиції суд не може приймати, оскільки у випадках правової колізії застосуванню підлягають норми нормативного акту, який є вищим за юридичною силою, тобто в даному випадку норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України міжнародному договору згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того суд зазначає, що відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної здоровю.

У відповідності до ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю, не обмежується строком давності.

Згідно ст. 19 Конституції України державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та визначається Законом України «Про державний бюджет на відповідний рік»і іншого законодавчого акта, який визначав розмір мінімальної пенсії за віком не має.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законом України «Про державний бюджет на відповідний рік».

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 4 мінімальних заробітних плат на день виплати. Вимоги позивача за 2008 рік не підлягають задоволенню, оскільки виплата проведена в січні 2008 року у відповідності до діючої на той час редакції ст. 48 даного Закону.

Виплаті позивачеві у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -у розмірі 30 мінімальних заробітних плат на час виплати підлягає одноразова компенсація за заподіяну шкоду здоровю.

Позивач має право на отримання щорічної разової грошової допомоги за 2009-2010 рік у відповідності до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Виплата щорічної разової допомоги позивачеві за 2008 рік проведена у відповідності до діючого на час виплати законодавства.

Тому дії відповідача в цій частині є протиправними.

Керуючись ст.ст. 10, 51, 160, 161, 162, 163 КАС України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації про визнання дій державного органу неправомірними та зобовязання здійснити нарахування та виплату компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»задовільнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2009-2010 роки та одноразової допомоги на оздоровлення та одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, передбаченої Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2009-2010 роки.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 мінімальних заробітних плат на день виплати, щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС у розмірі 4 мінімальних заробітних плат на день виплати за 2009-2010 роки в порядку, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за виключенням раніше проведених виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриману щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»за 2009-2010 роки в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду ІІІ групи відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великописарівський районний суд в 10-денний строк з дня отримання копії постанови суду.

Суддя: Н.Г. Вюник