Справа № 187/1021/16-а
Суддя: Іщенко І. М.
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 187/1021/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області складі головуючої судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Національної поліції України Андрющенко Сергія Сергійовича про визнання противоправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Національної поліції України Андрющенко С.С. в якому просив визнати противоправним та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 022495 від 20.10.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч.1 КУпАП та стягнути на його користь судовий збір у розмірі 551 грн 21 коп за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Національної поліції України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши що постанова інспектора поліції не відповідає вимогам законодавства, інспектором було проведено самостійне вимірювання рулеткою яка не пройшла перевірку та стандарти. Не заперечував, що він зупинився на автомобілі марки «Хюндай Санта Фе», номерний знак НОМЕР_2 20 жовтня 2016 року в м. Дніпро по вулиці Карла Маркса, протокол повинен розглядатись був за місцем розташування Національної поліції в м. Дніпро, за адресою Троїцька Площа, 20, а не за місцем скоєння правопорушення. Вважає, що його автомобіль знаходився близько 50-ти метрів від знаку «Тролейбус», при проведенні замірів інспектор поліції заборонив йому виходити із автомобіля, підтвердив факт застосування засобів відео фіксації, але до суду надійшли копія фіксації, а не їх оригінал. Просить скасувати постанову і стягнути судові витрати на його користь із бюджетних витрат Національної поліції

Представник Патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції Машталер А.А. до суду не з'явилась , направлено заперечення до справи та заява про розгляд справи у їх відсутність. До заяви направлені відео файли щодо факту правопорушення ( а.с.15-19), а також копія постанови від 20.10.2016 року.

Заслухавши позивача , дослідивши докази по справі, оглянувши в судовому засіданні відео файли, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20 жовтня 2016 року інспектором 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську лейтенантом поліції Андрющенко С.С. винесено постанову серії АР № 022495 про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , відповідно до якої останній, керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Санта Фе», номерний знак НОМЕР_2, 20 жовтня 2016 року о 12.12 год. в місту Дніпропетровську, пр. Карла Маркса, № 100 здійснив стоянку ближче ніж 30 м від дорожнього знаку 5.43.1 « Пункт зупинки транспорту», чим порушив п. 15.9 до ПДР. Даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 в суді не заперечував факт зупинки вказаним автомобілем в місті Дніпрі по пр. К.Маркса, 100 у вказаний час.Дані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери інспектора Андррющенко С.С., при огляді копії якого в судовому засіданні вбачається, що позивач фактично визнав факт правопорушення , пояснивши інспектору,що він зупинився на автомобілі, так як не бачив знаку « Зупинка тролейбусу», але в разі складання на нього постанови він буде все заперечувати і оскаржувати дії інспектора поліції в суді по місцю свого проживання.

Відповідно п.15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх не має ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Відповідно до п.15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях де забороняється зупинка.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з мотивувальної частини оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, інспектором патрульної поліції Андрющенко С.С. розкрито об'єктивну сторону правопорушення, а саме зазначено те, що позивачем здійснено порушення правил стоянки, а саме 20.10.2016 року водій ОСОБА_1 здійснив стоянку автомобіля НОМЕР_1 на відстані 6 метрів від знаку 5.43.1.» Місто зупинки тролейбуса» по пр. Карла Маркса, 100.

Вказане правопорушення підтверджується запереченнями відповідача, матеріалами відео фіксації , долученими до постанови і оглянутими в судовому засіданні,де підтверджується факт правопорушення відео зйомкою і проведеними замірами рулеткою інспектором Андрющенко С.С., що засвідчили що автомобіль позивача знаходився на відстані 6 метрів від знаку « Зупинка тролейбусу» , а не 50 метрів як наголошував позивач в суді. Пояснення позивача про те, що він був позбавлений можливості бути присутнім при замірах рулеткою на дорозі нічим не підтвердились. Посилання позивача про те, що відповідач використовував при замірах рулетку невідомого походження без проходження метрологічної атестації не має правового значення по суті заявлених вимог, оскільки позивач мав право самостійно приймати участь у замірах з використанням особистих замірювальних засобів ( лінійки, рулетки ,), робити зауваження та письмові пояснення в постанові, залучати свідків в разу порушення його прав, але таким правом не скористався.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Водій ОСОБА_1 при огляді відео фіксації пояснював інспектору поліції, що має намір оскаржувати його дії по місцю свого проживання в смт. Петриківка і скористався цим законним правом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.. 126 КУпАП зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 022495 від 20.10.2016 року відповідає нормам чинного законодавства, складена в межах наданих відповідачу повноважень, а позивачем дійсно було допущено порушення за яке його притягнуто до відповідальності, у зв'язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги,що позивачу відмовлено в повному обсязі, вимоги про стягнення на його користь судових витрат із бюджетних коштів задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.160 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Національної поліції України Андрющенко Сергія Сергійовича про визнання противоправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів з дня оголошення, а особами які не були присутніми при розгляді справи в той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. М. Іщенко