Справа № 820/3910/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 р.Справа № 820/3910/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. по справі № 820/3910/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача №23/15/4 від 17 червня 2016 року про застосування до нього штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання незаконною та скасування постанови було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №23/15/4 від 17 червня 2016 року про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" штрафної санкції.

Стягнуто з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користьтовариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" (61002, місто Харків, вул. Сумська, буд. 96, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, в зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 17.11.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.06.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" отримало постанову від 17 червня 2016р. №23/15/4 про застосування штрафної санкції за порушення вчинені на ринку фінансових послуг.

Відповідно до зазначеної постанови до товариства з обмеженою відповідальністю "Азово-Чорноморська іпотечна компанія" застосовано штрафну санкцію у розмірі п'ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000, 00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що суб'єкт владних повноважень, не дотримав вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 року № 1070 органом, що уповноважений здійснювати державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг є Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яка у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 1.4 Положення заходи впливу застосовуються в порядку, визначеному цим Положенням.

Згідно із п. 2.1 Положення Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу: 1) зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення; 2) вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; 3) накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг";4) тимчасово зупиняти (обмежувати) або анулювати (відкликати) ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; 5) відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; 6) затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; 7) виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; 8) установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; 9) виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції відповідно до п. 10 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Статтею 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

При цьому нормами вказаного закону та Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Нацкомфінпослуг 20.11.2012 р. № 2319, встановлено, що захід впливу у вигляді накладення штрафу може застосовуватися виключно після невиконання порушником, попередньо застосованого до нього Нацкомфінпослуг зобов'язання вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач одразу застосував до позивача захід впливу у вигляді накладення штрафу, не застосувавши попередньо більш м'який захід у вигляді зобов'язання вжити заходів для усунення порушень.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому ч. 2 ст. 39 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає га застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких захотів.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач, обравши штраф як захід впливу, наклав на позивача штраф у максимальному з можливих розмірів 34000,00 грн., що є неспівмірним вчиненому порушенню.

Також, апелянт в апеляційної скарзі вказує на те, що в постанови №23/15/4 від 17 червня 2016 року слід читати «дві тисячі» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян замість зазначених в тексті постанови «п'ятсот» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таку свою позицію Відповідач обґрунтовує тим, що нібито ним при перевірці матеріалів справи про виконання або відмову від добровільного виконання 18.08.2016 р. було виявлено описку, а саме у п.1 постановляючої частини постанови №23/15/4 від 17 червня 2016 року помилково зазначено «п'ятсот» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Про виправлення цієї описки, як вказав Відповідач в апеляційній скарзі, ним було повідомлено Позивача листом від 19.08.2016 р. вих. №6719/15-8.

Однак, докази того, що Позивачу вказаний лист Відповідача від 19.08.2016 р. вих. №6719/15-8 був направлений в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до пп. 1.6 розділу 1 Положення в кожному випадку виявлення порушення законодавства про фінансові послуги повинно всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи про правопорушення.

Підпунктом 4.12 розділу IV Положення встановлено, що уповноважена особа Нацкомфінпослуг при підготовці справи про правопорушення, за яке передбачено застосування заходу впливу у вигляді штрафу, до розгляду повинна, зокрема перевірити своєчасність повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення. Відповідно до пп. 4.13 розділу IV Положення Уповноважена особа Нацкомфінпослуг вирішує питання, передбачені у пункті 4.12 цього розділу, визначає дату, час та місце розгляду справи про правопорушення, про що повідомляється особа рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи про правопорушення або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі під підпис.

ГІри цьому згідно з пп. 4.14 Положення керівник або уповноважений представник особи при розгляді справи про правопорушення має право бути присутнім при розгляді справи про правопорушення та надавати пояснення (у тому числі письмові), заявляти клопотання по суті виявленого порушення.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було дотримано вище переліченні у Положенні вимоги, а саме що позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи про правопорушення, а тому, як наслідок, позивач був позбавлений можливості надіслати свого представника для присутності при розгляді справи та надати необхідні пояснення/ заявити клопотання.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо протиправомірності постанови відповідача №23/15/4 від 17 червня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2016р. по справі № 820/3910/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Зеленський В.В. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 22.11.2016 р.