Справа № 448/396/16-а,2-а/448/40/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Справа № 876/5678/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Сичова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 01 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Мірошніченко Михайло Іванович, заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало Володимир Степанович, про скасування постанов про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, яким просила скасувати постанови відповідача у справах про порушення митних правил від 26.02.2016 року № 0370/20909/16 та від 25.03.2016 року № 0902/20909/16 і закрити провадження у даних справах.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 01 липня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що дії посадових осіб відповідача щодо винесення постанови від 25.03.2016 року № 0902/20909/16 про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є протиправними та суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки відповідачем пропущено строки накладення адміністративного стягнення, так як вказане правопорушення не є триваючим та вважається закінченими із настанням конкретної дати, яка обчислюється з моменту вчинення правопорушення, а саме закінчення десятиденного строку доставки транспортного засобу, який був ввезений на митну територію України в режимі транзиту. А постанова від 26.02.2016 року № 0370/20909/16, на думку суду, винесена без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та правильної кваліфікації вчиненого правопорушення. Зокрема, відповідач не довів наявності у позивача умислу на вчинення такого діяння та наявності мети, зазначеної у ст. 485 Митного кодексу України, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 8 Митного України. Рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, на думку суду першої інстанції, є передчасним та необґрунтованим у зв'язку з відсутністю достатніх даних про вчинення нею правопорушення.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обов'язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є перевищення строку вивезення, зокрема, транспортного засобу, більш як на 10 діб, що свідчить про триваючий характер правопорушення. Тривати дане правопорушення може різний час і вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил. Таким чином, висновок суду першої інстанції про нетриваючий характер даного правопорушення суперечить вимогам законодавства. Водночас ОСОБА_1 05.02.2016 року надала детальні пояснення щодо обставин ввезення на митну територію України автомобіля марки «Fiat Marea» та причини перевищення строку доставки до органів доходів і зборів, проте не змогла пояснити коли та за якою адресою здала вказаний транспортний засіб у пункт прийому металобрухту, а також де знаходиться автомобіль. Згідно з даними АСМО «Інспектор 2006» та ЄАІС зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 05.02.2016 року не вивозився. А згідно з ст. 193 Митного кодексу України у разі втрати або видачі без дозволу органу доходів зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов'язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Також апелянт зазначає, що дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 цього Кодексу, а тому визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні такого адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 05.02.2016 року старший державний інспектор Відділу митного оформлення № 2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Державної фіскальної служби Мисько І.І. склав протокол № 0370/20909/16 про порушення ОСОБА_1 митних правил.

За результатами розгляду цього протоколу та інших матеріалів заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Мірошніченко М.І. 26.02.2016 року виніс постанову в справі про порушення митних правил № 0370/20909/16, якою визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Підставою накладення на позивача даного штрафу було те, що згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України ОСОБА_1 07.09.2014 року ввезла через Митний пост «Мостиська» Львівської митниці на митну територію України в режимі «Транзит» автомобіль марки «Fiat Marea», реєстраційний номер НОМЕР_2, однак станом на 05.02.2016 року такий не вивезла за межі митної території України та не помістила у інший митний режим відповідно до законодавства.

Також 11.03.2016 року головний державний інспектор Відділу митного оформлення № 4 митного поста «Мостиська» Львівської митниці Державної фіскальної служби Люля Г.П. склав протокол про порушення митних правил № 0902/20909/16, в якому було зафіксовано, що ОСОБА_1 порушила вимоги та обмеження, встановлені розділом V Митного кодексу України (Глава 17 «Транзит»), а саме здійснила використання автомобіля марки «Fiat Marea», реєстраційний № НОМЕР_2, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку із якими було надано такі пільги, чим вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Сума несплачених ОСОБА_1 митних платежів відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці Державної фіскальної служби від 02.03.2016 року №431/13-70-25/46-ЕП, становить 88723,25 грн.

За результатами розгляду цього протоколу та інших матеріалів заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало В.С. 25.03.2016 року виніс постанову в справі про порушення митних правил № 0902/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 266169,75 грн.

Колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних постанов відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до положень глави 55 цього Кодексу поміщення громадянином-резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до ст. 90 цього Кодексу транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 381 цього Кодексу громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на іншу територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно з ч. 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

При цьому колегія суддів зазначає, що в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, на думку колегії суддів, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем пропущено строки накладення адміністративного стягнення, так як вказане правопорушення не є триваючим та вважається закінченим з моменту закінчення десятиденного строку доставки транспортного засобу, який був ввезений на митну територію України в режимі транзиту.

Максимальний строк транзитного перевезення ввезеного 07.09.2014 року ОСОБА_1 транспортного засобу марки «Fiat Marea», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, становив десять діб, тобто позивач повинна була вивезти ввезений нею транспортний засіб особистого користування з митної території України до 17.09.2014 року.

При цьому, як встановив суд, самого факту вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а саме перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки ввезеного нею на митну територію України в режимі транзиту зазначеного автомобіля чи переведення його в інший митний режим, ОСОБА_1 не заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, митний орган дане правопорушення виявив 02.02.2016 року, про що свідчить виклик ОСОБА_1 для надання пояснень з приводу порушення нею митних правил, викладений у листі відповідача від 02.02.2016 року № 2043/13-70-26/А/29. А оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил № 0370/20909/16 винесена відповідачем 26.02.2016 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Враховую наведені вище обставини та положення Митного кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова Львівської митниці Державної фіскальної служби від 26.02.2016 року № 0370/20909/16, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн., є правомірною та обґрунтованою.

Також з наданих сторонами письмових доказів суд встановив, що 07.09.2014 року близько 23 год. 49 хв. через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці нею ввезено на митну територію України автомобіль марки «Fiat Marea», номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, без письмового декларування та сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту - 10 діб.

Проте, як встановив суд з пояснень ОСОБА_1, в подальшому в зв'язку з тим, що даний автомобіль не підлягав ремонту, позивач здала його на металобрухт в м. Мостиська Львівської області за 1200,00 грн.

Відповідно до ст. 284 Митного кодексу України за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування, зокрема, ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 293 цього Кодексу особами, на яких покладається обов'язок із сплати митних платежів у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Статтею 485 цього Кодексу визначено, що несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ст. 193 цього Кодексу за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У разі втрати або видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, перевізник зобов'язаний сплатити митні платежі, встановлені законом на імпорт зазначених товарів. Порушення перевізником встановлених цим Кодексом строків доставки товарів, якщо виконано всі інші вимоги, не створює для нього зобов'язання щодо сплати митних платежів.

Перевізник звільняється від зобов'язання щодо сплати митних платежів лише у разі, якщо товари, що перебувають під митним контролем і переміщуються транзитом, було знищено або безповоротно пошкоджено внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або природних втрат за нормальних умов транспортування, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили.

Згідно із службовою запискою Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці Державної фіскальної служби від 02.03.2016 року №431/13-70-25/46-ЕП сума несплачених громадянкою ОСОБА_1 митних платежів становить 88723,25 грн.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 порушила вимоги та обмеження, встановлені розділом V Митного кодексу України, а саме здійснила використання зазначеного вище автомобіля марки «Fiat Marea», стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, чим вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, що мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, в зв'язку з чим оскаржувана постанова Львівської митниці Державної фіскальної служби від 25.03.2016 року № 0902/20909/16, якою на позивача накладено штраф в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів (266169,75 грн.), також є правомірною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити.

Постанову Мостиського районного суду Львівської області від 01 липня 2016 року у справі № 448/396/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Мірошніченко Михайло Іванович, заступник начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби Шокало Володимир Степанович, про скасування постанов про порушення митних правил - скасувати і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

В. В. Святецький

Постанова складена в повному обсязі 21.11.2016 року