Справа № 523/10495/16-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/10495/16-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Бузовський В.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

при секретарі: Голобородько Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016р. про встановлення способу та порядку виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016р. Суворовське об'єднане УПФ України в м.Одесі звернулося до суду із заявою про встановлення порядку та способу виконання рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного УПФ України в м.Одесі про визнання дій неправомірними.

В обґрунтування заяви УПФ зазначало, що Суворовським районним судом м.Одеси по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного УПФ України в м.Одесі про визнання дій неправомірними було винесено постанову про відмову у задоволені позову ОСОБА_2 до УПФ про визнання дій неправомірними та зобов'язання чинити певні дії. На вищевказану постанову позивачем було подано апеляційну скаргу.

15.05.2014р. Одеським апеляційним адміністративним судом винесено постанову по даній справі про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 14.02.2014р., скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволено та зобов'язано УПФ призначити та здійснити нарахування, провести виплату ОСОБА_2, за період 27.11.2013р., пільгової пенсії, встановленої ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням ст.263 КАС України та виникнення труднощів під час виконання постанови суду та в зв'язку неможливістю його виконання у порядку і спосіб, який вимагає позивач, УПФ просила встановити спосіб і порядок виконання судового рішення від 15.05.2014р.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.09.2016р. заяву Суворовського об'єднаного УПФ України в м.Одесі задоволено.

Встановлено спосіб і порядок виконання рішення суду в частині - «призначити та здійснити нарахування, проведення виплати ОСОБА_2 за період з 27.11.2013р. пільгової пенсії, встановленої ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» у спосіб: призначити та здійснити нарахування, проведення виплати ОСОБА_2 за період з 27.11.2013 року пільгової пенсії встановленої ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» шляхом переведення з пенсії призначеної за вислугою років на пільгову пенсію.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання судового рішення відмовити, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанова або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи заяву відповідача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що є обставини, які ускладнюють виконання судового рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2014р..

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 15.05.2014р. Одеським апеляційним адміністративним судом винесено постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та зобов'язано УПФ призначити та здійснити нарахування, провести виплату ОСОБА_2, за період 27.11.2013р., пільгової пенсії, встановленої ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного УПФ України в м.Одесі про визнання дій неправомірними.

15.05.2015р., на адресу УПФ надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Відділ ДВС) про відкриття виконавчого провадження від 4.08.2014р., ВП №44240559 щодо виконання вимог виконавчого листа №523/649/14-а від 29.07.2014р.

13.08.2014р. УПФ була надана відповідь з копіями документів, підтверджуючих виконання вимог виконавчого документу у добровільному порядку. На підставі наданих документів 19.08.2014р., державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 44240559 у зв'язку з фактичним виконанням.

31.07.2015р. на адресу УПФ надійшла Постанова державного виконавця від 22.07.2015р., про відновлення виконавчого провадження №44240559.

Після відновлення виконавчого провадження, УПФ направлено повторний лист до Відділу ДВС від 7.08.2015р., №7286/05 в якому вказано, що УПФ виконано вимоги рішення суду по справі №523/679/14-а та надало повторно копію Розпорядження №836559 від 7.07.2014р., яке підтверджує виконання вимог виконавчого документу.

31.08.2015р. на адресу Управління надійшла Постанова Відділу ДВС про накладення штрафу на УПФ у розмірі 680,00 грн., у зв'язку з невиконанням без поважних причин вимог виконавчого листа №523/679/14-а, у зв'язку з чим, 4.09.2015р., за вихідним №8180/08 до відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області була надіслана скарга на постанову державного виконавця, яка не була розглянута.

18.09.2015р. на адресу УПФ надійшла нова Постанова Відділу ДВС щодо стягнення з Управління штрафу у подвійному розмірі, а саме - 1360,0грн.

Управлінням виконано вимоги рішення суду по справі №523/679/14-а ще у липні 2014р. і ОСОБА_2 з того часу отримує пільгову пенсію встановлену на підставі положень ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується Розпорядженням Управління №836559 від 7.07.2014р., про що неодноразово повідомляло Відділ ДВС та довідкою про фактично нараховану та виплачену пенсію.

14.06.2016р., за №ЗЗк-вих 16 на адресу Управління надійшов лист прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 в якому зазначено, що прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у межах кримінального провадження №0006629, відомості про яке внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК (невиконання рішення суду).

Таким чином, з урахуванням наведеного УПФ не зрозуміло саме в якій частині Управління не виконало вимоги рішення суду, та яким чином воно повинно бути виконано, а державний виконавець, позивач по справі у своїй скарзі та прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 не обґрунтовують свою позицію, а лише зазначають, що рішення суду Управлінням не виконане. Вважаючи за потрібним встановлення способу та порядку виконання рішення управління звернулось із даною заявою в суд.

Перевіряючи законність та обґрунтованість заяви УПФ про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, та підстави, з якими позивач пов'язує їх незаконність, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може встановити спосіб та порядок виконання рішення суду.

Розпорядженням №836559 від 7.07.2014р., на виконання постанови суду, ОСОБА_2 з 27.11.2013р., призначена пенсія за віком на пільгових умовах Список №2, згідно п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідно до постанови №523/679/14-а від 15.05.2014р., Одеського апеляційного адміністративного суду. У липні 2014р. ОСОБА_2, нарахована доплата за період з 27.11.13р. по липень 2014р., у розмірі 32 470,95 грн., з якої відраховано 6494 грн. 22 коп. - 20% на погашення суми переплаченої пенсії, до виплати належала сума 25 976 грн. 73 коп., яку він отримав у серпні 2014р..

У вище зазначеному розпорядженні зазначено вид перерахунку - перерахунок Ч/З перехід з виду на вид. Дане формулювання застосовується в зв'язку з тим, що пенсія призначається один раз (Протоколом Управління) Розпорядження виносяться при перерахунку пенсії чи в зв'язку з переходом на інший вид пенсії.

4.04.2012р. Управлінням винесено Розпорядження перерахунок в зв'язку з переходом з виду на вид, так як ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні та з 4.04.2012р. йому вже було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, з даного Розпорядження вбачається саме умови призначення: робота за списком №2, та зазначено дату призначення пенсії на пільгових умовах за рішенням суду з 27.11.2013р. Як вбачається з вищевказаного Розпорядження, що Управління в повному обсязі виконало вимоги виконавчого листа. Також, нарахування пільгової пенсії за період з 27.11.2013р., по теперішній час підтверджується довідкою про фактично нараховану пенсію.

Ст.10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено право, за яким не допускається участь громадянина у двох видах пенсійних правовідносин, тобто не допускається одночасного призначення кількох пенсій одній особі.

У разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій він може обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії як у межах одного закону, так і за різними законами.

З урахуванням наведеного, оскільки позивач перебуває на обліку в Управлінні та був отримувачем пенсії за вислугою років з 4.04.2012р., а нормами чинного законодавства не передбачено отримання двох видів пенсії, та у випадку зміни виду пенсії Управлінням відповідно до автоматизованої системи обробки пенсійної документації комп'ютерної технології (АСОПД/КОМТЕХ) та норм чинного законодавства здійснюється - переведення з одного виду пенсії на інший інше чинним законодавством не встановлено, з огляду на те, що первинне Розпорядження про призначення пенсії ОСОБА_2, за вислугу років з 4.04.2012р., рішенням суду не скасовано.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв рішення про задоволення заяви УПФ та вірно встановив спосіб та порядок виконання судового рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198, 200, 206,254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2016р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 листопада 2016р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук