Справа № 754/10769/16-а
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Беспалов О.О., Губська О.А.

за участі :

секретар с/з Кузик М.А.

апелянт ОСОБА_3

пр-к відповідача Ковальчук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 22 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у переведенні з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести з пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням усіх складових заробітної плати, визначених довідками № 980 від 05.07.2016 та № 981 від 05.07.2016, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, починаючи з 05.07.2016.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 22 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач по перебуває на пенсійному обліку в Лівобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

05.07.2016 позивач звернулася до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» в порядку визначеному п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015, оскільки її стаж державної служби складає більше 20 років.

Листом від 09.08.2016 року № 619/14 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що здійснення перерахунку пенсії державним службовцям згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 - VІІІ не передбачено. Одночасно позивача повідомлено, що щодо практичної реалізації положень пунктів 10,12 розділу ІХ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 - VІІІ Міністерством соціальної політики України розробляється проект постанови про Порядок призначення пенсії державним службовцям згідно із Законом.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив відсутності підстав для задоволення позову.

Надаючи правову оцінку встановленим в справі обставинам та фактам , колегія судді звертає увагу на наступне.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв'язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач подала заяву про переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

За таких підстав, колегія суддів, звертає увагу, що у даному випадку має місце спір про призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015. В межах даної справи відсутній спір про перерахунок пенсії.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ).

З 01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 зазначеного Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

На позивача розповсюджується дія норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку подання та оформлення документів для переведення на інший вид пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В силу положень ч.5 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наслідками розгляду документів про призначення (перерахунок) пенсії територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження повинен прийняти рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок).

За приписами п. 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Вказаним додатком встановлено форму заяви, з якою має звертатися особа, яка просить про перерахунок її пенсії.

Згідно п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший.

Таким чином, за наслідками розгляду заяви особи в органу Пенсійного фонду виникає обов'язок прийняти відповідне рішення.

Натомість, відповідачем при розгляді заяви позивача про переведення на інший вид пенсії, питання права у позивача на призначена пенсія на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХII від 16.12.1993 року, з урахуванням, зокрема дати звернення та щодо наявності/відсутності у позивача не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби тощо не розглядалося взагалі.

Відповідне рішення за наслідками розгляду заяви позивача про переведення на інший вид пенсії Управлінням не приймалось.

Натомість, надана відповідачем відповідь не містить посилань, що подана позивачем заява не відповідає формі заяв встановленого зразка відповідно до Порядку або надані не всі необхідні документи.

Відповідачем не доведено, що позивачем не дотримано процедури звернення із належно оформленою заявою про переведення на інший вид пенсії та надання пенсійному органу не всіх документів.

Суд першої інстанції на зазначене вище увагу не звернув та дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку належним та допустимим способом захисту порушеного права є покладення на відповідача обов'язку повторно розглянути адку належним та допустимим способом захисьту я атестації чи вони продовжують діяти.заяву позивача.

За таких підстав, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та з метою належного способу захисту прав позивача зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про переведення на інший вид пенсії від 05.07.2016.

У відповідності до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 195, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 22 вересня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про переведення на інший пенсії від 05.07.2016 року та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Повний текст виготовлено - 17.11.2016.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Губська О.А.

Беспалов О.О.