Справа № 808/2577/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року о/об 15 год. 54 хв.Справа № 808/2577/16
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Прасова О.О., суддів Лазаренко М.С., Несторенко Л.О., при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача Кущ Є.Є., представника Відповідачів-1,2 Антоненко Е.В., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДПРОМ»

до 1.Державної архітектурно-будівельної інспекції України; 2.Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області

про визнання протиправними дій та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» (надалі - позивач або ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - Відповідач-1, Держархбудінспекція), Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області (надалі - Відповідач-2, Департамент), в якому позивач просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №397 від 21.06.2016 «Про затвердження плану перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності на ІІІ квартал 2016 року» в частині призначення перевірки на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖБУДПРОМ»; 2) визнати незаконними дії завідувача сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3 щодо проведення планової перевірки позивача в період з 10.08.2016 по 16.08.2016 та складання акту №061 про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності від 16.08.2016.

Позивач у адміністративному позові (а.с.7-11) зазначив, що на адресу ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» надійшло повідомлення про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності №1008-22.5/1823 від 23.06.2016 та копія направлення про проведення планової перевірки №062 від 01.08.2016. Підставою для проведення перевірки зокрема зазначено Наказ Держархбудінпекції України від 21.06.2016 №397 «Про затвердження плану перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV та V категорії складності на III квартал 2016 року». Приймаючи до уваги, що проведення такої перевірки прямо суперечить Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014, підприємством підготовлено відповідного листа із відмовою у допуску для проведення перевірки та докладним викладенням та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, який 15.08.2016 доставлено Відповідачу-2. Не зважаючи на це, 16.08.2016 до позивача прийшла завідувач сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3, яка вислухала наші заперечення та заявила, що позиція підприємства є хибною і нею буде складено відповідний акт про відмову у проведенні перевірки. Через тиждень, 23.08.2016, на підприємство надійшов Акт №061 про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV та V категорії складності від 16.08.2016. Відповідно до тексту Акту директору підприємства ОСОБА_4 нібито було роз'яснено у телефонному режимі, що положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 «стосуються контролюючих органів доходів і зборів, а перевірки суб'єктів господарювання органами державного нагляду(контролю) проводяться у відповідності до чинного законодавства». Не зважаючи на те, що твердження про неодноразові виїзди, телефонні роз'яснення та навіть участь не відомого позивачу Антоненка Е.В. у перевірці, не відповідають дійсності, позиція, викладена у акті завідувачем сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3 є зрозумілою. Однак, із такою позицією позивач не погоджується, оскільки відповідно до п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Дійсно, вказаний вище Закон передбачає певні випадки, на які обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами не поширюються. Однак, з об'єктивних причин жодна з цих обставин не може бути застосована до ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ». Разом з тим, Наказ Держархбудінпекції України від 21.06.2016 №397 та подальші дії завідувача сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3 щодо проведення перевірки не спираються на дозвіл Кабінету Міністрів України, заявку суб'єкта господарювання щодо перевірки, а тим більше рішенням суду чи вимоги Кримінального процесуального кодексу України. Позивач зазначає, що Закон №71-VIII від 28.12.2014 передбачає вичерпний перелік обставин, за дотримання яких проведення перевірки є можливим. Так, п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та застосоване у ньому поняття «контролюючі органи» стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України №877-V від 05.04.2007 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яким визначено, поняття державного нагляду (контролю). На думку позивача Відповідачі-1,2 належать до контролюючих органів, які протягом 2016 року мають право на проведення перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців виключно у випадках, передбачених п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014. Враховуючи обмеження, встановлене п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014, у Відповідачів-1,2, як вважає позивач, були відсутні правові підстави для призначення планової перевірки, та, як наслідок, всіх подальших дій щодо фактичного проведення такої перевірки та складання відповідного Акту.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представником Відповідачів-1,2 подано до суду письмові заперечення (а.с.43-45), згідно яких посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанов Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», від 30.03.2016 №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів IV і V категорій складності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 №996 в редакції наказу Держархбудінспекції від 12.10.2015 №1099, наказу Держархбудінспекції від 21.06.2016 №397, повідомлення про проведення планової перевірки від 23.06.2016 №1008-22.5/1823 та направлення на проведення планової перевірки від 01.08.2016 №062 у період з 10.08.2016 по 16.08.2016 проведено планову перевірку щодо додержання ліцензійних умов з будівництва об'єктів IV і V категорії складності ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» (). Повідомлення про проведення планової перевірки від 23.06.2016 №1008-22.5/1823 отримано ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» 06.07.2016. З направленням на проведення планової перевірки від 01.08.2016 №062 ознайомлений ОСОБА_5 (за довіреністю від 16.07.2016 №3). Документи, зазначені у повідомлені під час перевірки - не надані. В передостанній день перевірки ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» листом від 15.08.2016 №1508-1, який надано до приймальні Департаменту, відмовило у проведені перевірки. Норми ч.3 Закону України №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» встановлюють обмеження щодо проведення перевірок саме контролюючими органами. Відповідно до п.8 розділу III Прикінцевих положень Закону України №76-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін та визнання таким, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки. Дія зазначеного мораторію закінчилася 01.07.2015. Перевірки суб'єктів господарювання органами державного нагляду (контролю) проводяться у відповідності до чинного законодавства України. Відповідно до п.13 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснює контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури. «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» затверджено Постановою Кабінету Міністрів України 09.07.2014. Як визначено пунктом 1 Положення, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до п.1 «Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області», затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 №996, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є територіальним органом - структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Таким чином, ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» прийшло до хибного висновку, щодо відсутності законних підстав проведення планової перевірки товариства, стосовно додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності посадовими особами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Аналогічна правова позиція щодо закінчення мораторію на перевірки контролюючих органів викладена у роз'ясненні Мінекономрозвитку України у листі №40-701-10/5775 від 03.07.2015. Стосовно переліку органів, які відносяться до контролюючих у понятті Податкового кодексу України, Держархбудінспекцією України отримано роз'яснення від Державної фіскальної служби України на відповідний запит листом №16865/5/94-99-22-04-02-16 від 14.07.2015. На підставі зазначеного, у посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області були достатні правові підстави для проведення планової перевірки вказаного товариства, стосовно додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності. В зв'язку з відмовою у проведені перевірки, яка підтверджена письмово (листом від 15.08.2016 №1508-1) посадовими особами Департаменту складено Акт планової перевірки №061 від 16.08.2016.

У судовому засіданні представник Відповідачів-1,2 проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Сторони, під час розгляду справи, у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника Відповідачів-1,2, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

На підставі Наказу Держархбудінспекції України від 21.06.2016 №397 «Про затвердження плану перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності на ІІІ квартал 2016 року», прийнятого Відповідачем-1 для реалізації повноважень, визначених Законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про регулювання містобудівної діяльності», постановами Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», від 30.03.2016 №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів IV і V категорій складності», «Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, «Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області», затвердженого наказом Держархбудінспекції від 08.09.2015 №996 в редакції наказу Держархбудінспекції від 12.10.2015 №1099 заплановано проведення перевірки позивача (а.с.77-78).

Судом досліджено Витяг з додатку до Наказу Держархбудінспекції України від 21.06.2016 №397 - «План перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності на ІІІ квартал 2016 року», у п.144 якого зазначено ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ».

Про проведення планової перевірки Відповідачем-2 направлено ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» Повідомлення про проведення планової перевірки (вих.№1008-22.5/1823 від 23.06.2016), яке отримано ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» 06.07.2016 (а.с.12, 57-59).

У вказаному Повідомленні про проведення планової перевірки (вих.№1008-22.5/1823 від 23.06.2016) заступником директора Відповідача-2 зазначено які документи необхідно позивачу надати до перевірки та термін проведення перевірки: з 10.08.2016 по 16.08.2016.

З Направленням на проведення планової перевірки від 01.08.2016 №062 ознайомлений представник ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» (а.с.13, 56).

ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» листом від 15.08.2016 за вих.№1508-1, який подано до Відповідача-2, відмовило у проведені перевірки (а.с.14, 65-66).

Відмова ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» від проведення перевірки обґрунтована приписами п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014.

Відповідачем-2 складено Акт №061 від 16.08.2016 про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності, який за вих.№1008-22.5/2468 від 16.08.2016 направлений ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» (а.с.15-17, 60-63).

У супровідному листі (вих.№1008-22.5/2468 від 16.08.2016) позивача повідомлено, що Акт №061 від 16.08.2016 про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності буде направлено на розгляд ліцензійної комісії Відповідача-1 (а.с.60).

Судом досліджено Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України №7-Л від 22.02.2016, видану ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» строком з 22.02.2016 по 22.02.2019 (а.с.85-86).

Позивачем не надано доказів анулювання/відкликання цієї ліцензії Відповідачем-1, інших негативних наслідків тощо.

Позов не підлягає задоволенню з урахуванням викладеного вище та виходячи з наступного.

1. Як зазначено у ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування (ч.1 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Відповідно до ч.7 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у цьому Законі нижчезазначені терміни вживаються в такому значенні: державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, позивач дійшов до хибної думки, ототожнюючи (поєднуючи) поняття ліцензійного контролю, державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, державного архітектурно-будівельного контролю та податкового контролю, які за своєю природою та нормативним визначенням є різними.

Як передбачено п.3 ч.2 ст.6 Закону України №222-VIII від 02.03.2015 «Про ліцензування видів господарської діяльності», орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності: здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Згідно з ч.4 ст.6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» рішенням органу ліцензування на його територіальні підрозділи можуть бути покладені обов'язки з виконання повноважень органу ліцензування щодо проведення перевірок додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов та складання актів за результатом їх проведення. Надання таких повноважень оформлюється організаційно-розпорядчим актом органу ліцензування. Такий акт на наступний день після його прийняття оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу ліцензування і направляється у письмовому вигляді до спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування. Забороняється делегувати повноваження органу ліцензування будь-яким органам, організаціям, суб'єктам господарювання чи особам (у тому числі утвореним органом ліцензування чи які перебувають у сфері управління або підпорядкуванні органу ліцензування).

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є: акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

На думку суму, враховуючи матеріали справи, позивач вчинив не допуск органу ліцензування (його уповноваженої особи) до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов.

У ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» зазначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю). Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу».

Позивач не довів суду невідповідність дій посадових осіб Відповідача-2 вимогам ч.4 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Як зазначено у п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

До вказаних у п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючих органів не віднесено Відповідачів-1,2.

У п.3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 зазначено наступне: «3. Установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій».

Як у назві Закону України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», так і у його тексті, зазначено про правовідносини, які даним Законом України врегульовуються - правовідносини щодо податкової реформи.

Всі норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 стосуються виключно контролюючих органів щодо зібрання податків і зборів і аж ніяк не Відповідачів-1,2 щодо здійснення ліцензійного контролю.

Також, у листі Державної фіскальної служби України від 14.07.2015 за вих.№16865/5/94-99-22-04-02-16 «Про надання роз'яснення» на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України зазначено наступне: «… Норми частини третьої Закону№71-VIII встановлюють обмеження щодо проведення перевірок саме контролюючими органами. Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів …» (а.с.82-83).

Водночас, відповідно до п.3 «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого 09.07.2014 постановою Кабінету Міністрів України №294 (надалі - «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України»), основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках.

У пп.7 п.4 «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» зазначено, що Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності; ліцензійних умов на провадження господарської діяльності.

Відповідно до п.7 «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави визнати незаконним та скасувати Наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №397 від 21.06.2016 «Про затвердження плану перевірок дотримання суб'єктами господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорій складності на ІІІ квартал 2016 року» в частині призначення перевірки на ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ».

2. Надаючи правову оцінку діям завідувача сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3 щодо проведення планової перевірки позивача у період з 10.08.2016 по 16.08.2016 та складання Акту про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності №061 від 16.08.2016, суд виходить з наступного.

У п.21 «Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», затвердженого 05.12.2007 постановою Кабінет Міністрів України №1396, зазначено, що підставами для анулювання ліцензії є: акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Аналогічна норма закріплена і у п.8 ч.2 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Відповідно до п.3 «Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області», затвердженого 08.09.2015 Наказом Держархбудінспекції №996, основними завданнями Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції є забезпечення реалізації державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у випадках, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) на території Запорізької області, а саме: здійснення контролю за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Пунктом 8 розділу ІІІ Закону України №76-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

У листі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 16.07.2015 за вих.3504-04/23205-03 «Щодо мораторію на проведення перевірок» на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України зазначено наступне: «… Дія зазначеного мораторію закінчилась 01.07.2015. Перевірки суб'єктів господарювання органами державного нагляду (контролю) мають проводитись відповідно до вимог чинного законодавства України …» (а.с.84).

Судом з'ясовано і у Повідомленні про проведення планової перевірки (вих.№1008-22.5/1823 від 23.06.2016) зазначено, що перевірка додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності ТОВ «ЗАПОРІЖБУДПРОМ» буде здійснюватись: з 10.08.2016 по 16.08.2016, тобто не у період січня - червня 2015 року, про які йдеться у п.8 розділу ІІІ Закону України №76-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Відтак, завідувачем сектору по роботі з ліцензіатами Відповідача-2 ОСОБА_3 правомірно здійснювались заходи з контролю за додержанням суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави визнати незаконними дії завідувача сектору по роботі з ліцензіатами ОСОБА_3 щодо проведення планової перевірки позивача в період з 10.08.2016 по 16.08.2016 та складання 16.08.2016 Акту про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органами ліцензування планової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів ІV та V категорії складності №061.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 21.11.2016.

Головуючий суддя О.О. Прасов

Суддя М.С. Лазаренко

Суддя Л.О. Нестеренко