Справа № 806/2101/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Житомир справа № 806/2101/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 25000,00 грн.,-

встановив:

Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має заборгованість по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. відповідно до пп. 267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу та на підставі податкового повідомлення-рішення від 26.06.2015 року №852-17, яке відповідачем у добровільному порядку не виконано. Крім того, позивач зазначав, що для можливості погашення боргу у добровільному порядку ним на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 18.01.2016 року №394-23, однак податковий борг не погашено.

Представник позивача до суду не прибув, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду не прибув, вважається повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином відповідно до п.2 ч.11 ст.35 КАС України.

Розгляд справи проведено у письмовому провадженні згідно ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.06.2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №852-17, яким ФОП ОСОБА_1 визначено транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., яке отримане відповідачем 15.07.2016 року і не оскаржене.

Відповідно до пп.267.1.1. п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп.267.2.1. п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно наданої до суду довідки та зведеного розрахунку транспортного податку з фізичних осі за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.59.1, п.59.3, п.59.4 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як свідчать матеріали справи, Житомирська ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області з метою погашення заборгованості було направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 18.01.2016 року №394-23 про сплату зазначеного податкового богу у розмірі 25000,00 грн.

Доказів, які б спростовували факт існування у ФОП ОСОБА_1 заборгованості по транспортному податку з фізичних осіб у сумі 25000,00 грн. до суду не надано.

Частиною ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги Житомирської ОДПІ Головного управління ДФС у Житомирській області підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 41, 158 - 163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч гривень).

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова