Справа № 265/5756/16-а
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5756/16-а
Провадження №2-а/265/207/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді - Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання - Розсоха І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко Івана Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови серії АР №330029, винесену 30 вересня 2016 року інспектором Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко І.В., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. Згідно зазначеної постанови позивача було визнано винним в порушенні п.8.10 Правил Дорожнього руху України, за перетинання лінії розмітки 1.12, а саме «Стоп-лінії» при забороненому сигналі світлофора. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 30 вересня 2016 року приблизно о 13 годині, він керував автомобілем ГАЗ 2752-404, державний номер НОМЕР_1, під'їжджаючи до світлофора на перехресті вулиці Університетській та вулиці Казанцева в м. Маріуполі та побачивши миготливе зелене світло світлофора, почав збавляти швидкість та повільно гальмувати, зупинився вже переткнувши розмітки 1.12, тобто «стоп-лінію». При цьому іншим учасникам дорожнього руху, в тому числі і пішоходам, небезпеки, або перешкод для руху ним створено не було. Вважає що дії відповідача є протиправними, а Постанова підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Просив скасувати зазначену постанову.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним в позові, додатково пояснив, що на автомобілі ГАЗ 2752-404, яким він керував 30 вересня 2016 року, здійснював доставку питної води споживачам та в автомобілі на той час було близько 40 балонів води по 20 літрів кожний. Наблизившись до світлофора, який почав миготіти зеленим світлом, він умисно не вжив екстреного гальмування та, або не набрав швидкість, щоб завершити маневр та переїхати перехрестя, оскільки вважав, що такими діями він навпаки створить аварійну ситуацію на дорозі, враховуючи завантаженість автомобілю. Оскільки автомобіль після повільного гальмування зупинився приблизно за 2 метри до пішохідного переходу, то ані пішоходам, ані іншим учасникам дорожнього руху перешкод створено не було. Вважає в його діях відсутній склад правопорушення за яким його визнано винним, просив постанову скасувати.

Відповідач інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко І.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що 30 вересня 2016 року ним було зупинено автомобіль позивача, в зв'язку з тим, що позивач на перехресті вулиці Університетській та вулиці Казанцева в м. Маріуполі, перед світлофором, переткнув «стоп-лінію», чим порушив п.8.10 Правил дорожнього руху. Не заперечував обставин скоєння правопорушення на які посилався позивач, а саме що позивач можливо переткнув розмітку 1.12 на миготливе зелене світло світлофора, а також, що зупинка автомобіля на стоп-лінії не чинила перешкод для інших учасників дорожнього руху.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, постановою серії АР №330029, винесену інспектором Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко І.В., 30 вересня 2016 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу 425,00 гривень.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати усі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 1. ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що 30 вересня 2016 року о 12 -40 годин ОСОБА_1, керуючи автомобілем ГАЗ 2752-404, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиці Університетській та вулиці Казанцева в м. Маріуполі перетнув лінію розмітки 1.12, а саме «Стоп-лінію» при забороненому сигналі світлофора чим порушив вимоги п. 8.10 ПДР України, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Проте, позивачем заперечується факт вчинення ним вказаного у постанові правопорушення та обставини його скоєння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На відеофіксації з бодікамери поліцейського, долученої до справи, зафіксовано, що автомобіль ГАЗ 2752-404, державний номер НОМЕР_1, наближаючись до перехрестя вулиці Університетській та вулиці Казанцева в м. Маріуполі почав гальмувати, при цьому чітко не зафіксовано, на яке саме світло світлофору автомобіль перетнув лінію розмітки 1.12, а саме «стоп-лінію. Зафіксовано, що автомобіль позивача зупинився за стоп-лінією вже на красне світло світлофору, за заздалегідь від пішохідного переходу, будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху автомобіль не створив.

Згідно із п. 8.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР), у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 (стоп), якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З відеофіксації з бодікамери поліцейського чітко не вбачається, що позивач на своєму автомобілі продовжував рух на заборонений сигнал світлофора, а навпаки наблизившись до світлофору зробив гальмування та повністю зупинився вже за дорожньою розміткою 1.12, при цьому будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху позивач не створив.

Разом з тим, порушення п. 8.10 ПДР не утворюють складу правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Оскаржуваній постанові не зазначено саме які дії позивача утворили склад правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, тобто не зазначена об'єктивна сторона зазначеного правопорушення.

Посилання відповідача під час судового засідання про те, що позивач на своєму автомобілі, переткнувши стоп-лінію, порушив правила проїзду перехрестя, не ґрунтуються на Законі, оскільки правила проїзду перехрестя встановлені п.16 ПДР, про порушення яких в постанові не зазначено.

З урахуванням переліченого суд вважає, що наявні підстави вважати, що при ухваленні постанови 30 вересня 2016 року працівником поліції протиправно було визнано винним позивача за ст. 122 ч. 2 КУпАП, внаслідок чого постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167, 171-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко Івана Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АР № 330029 винесену інспектором Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Руденко Іваном Васильовичем від 30 вересня 2016 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень - скасувати.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікдзевський районний суд місто Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ___________________________ І.М.Міхєєва