Справа № 826/11394/16
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київського міського голови Кличко Віталія Володимировича, треті особи: Кабінет Міністрів України, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И Л А :

26 липня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Київського міського голови Кличка В.В., які полягають у порушенні статті 16 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», а саме в призначення на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 без погодження з Кабінетом Міністрів України - протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних обставин.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Київського міського голови Кличко Віталія Володимировича про визнання дій Київського міського голови Кличка В.В. протиправними щодо призначення на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 без погодження з Кабінетом Міністрів України.

При цьому, у своїй позовній заяві зазначив, що про порушення ст. 16 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» при призначенні ОСОБА_4 позивач дізнався з листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 20.07.2016 №17-16/1499 (а.с. 25-26), що надійшов на запит позивача від 14.07.2016 №2 (а.с. 33-34).

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду, враховуючи, що ним не наведено та судом з матеріалів справи не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, суд вбачає наявними підстави для задоволення клопотання представника відповідача та залишення позову без розгляду.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує дії Київського міського голови Кличка В.В. щодо призначення на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 з порушенням процедури призначення.

У апеляційній скарзі позивач послався на ті обставини, що предметом даної справи не є «прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби», а лише визнання протиправними дій відповідальної особи, які полягають у призначенні на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 без погодження з Кабінетом Міністрів України - тобто порушення процедури, передбаченої законом (а.с.207 Том I).

Проте, такі доводи апелянта колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступні обставини.

За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Призначення, як спосіб заміщення вакантних посад державних службовців відбувається за певною процедурою, особливістю якої є те, що вона здійснюється тільки стосовно певної категорії осіб, визначених чинним законодавством.

Колегія суддів вважає, що прийняття громадян на публічну службу охоплює поняття і призначення на вакантну посаду державної служби за відповідною процедурою, в тому числі і шляхом видання розпорядження відповідальною особою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскарження позивачем процедури призначення на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу.

Аналогічної правової позиції зі спірних правовідносин дотримується Верховний Суд України в своїй постанові від 18.11.2014 в адміністративній справі №21-498а14.

Так, вирішуючи спір, щодо залишення позову без розгляду ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 18.09.2014 на підставі п. 9 частини першої статті 155 КАС України, у зв'язку з тим, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що доводи позивача пов'язані з запереченнями предмету публічно-правового спору, що виник між сторонами щодо не прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а є порушенням основоположних конституційних прав позивача щодо реалізації виборчого права, які стосуються в цьому випадку права обрання державного органу та права бути обраним на таку посаду, тому суд мав би застосувати частину другу статті 99 КАС України, якою встановлюється шестимісячний строк для звернення особи до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, є необґрунтованими, оскільки вони суперечать змісту заявленого адміністративного позову.

За правилами абзацу другого частини першої статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 призначено першим заступником голови Київської міської державної адміністрації розпорядженням Київського міського голови від 27.01.2016 № 42 (а.с. 35 Том I).

Вказане розпорядження від 27.01.2016 № 42 оприлюднено 27.01.2016 на Єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва (а.с. 55 Том I). Крім того, 29.01.2016 на Єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва оприлюднено новину про призначення ОСОБА_4 першим заступником голови Київської міської державної адміністрації (а.с. 57 Том I). Також, 28.01.2016 на Єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва в розділі «Публічна інформація» розміщено витяг з протоколу №3 засідання Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 про не погодження призначення першим заступником голови Київської міської державної адміністрації (а.с. 59 Том I).

Разом з тим, 26.07.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 без погодження з Кабінетом Міністрів України та вказав, що про порушене право дізнався лише з листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 20.07.2016 №17-16/1499.

Оскільки розпорядження від 27.01.2016 №42 та інформація про не погодження Кабінетом Міністрів України призначення ОСОБА_4 оприлюднено на Єдиному веб-порталі територіальної громади міста Києва в січні 2016 року, відтак доводи позивача щодо порушення своїх прав саме з 20.07.2016 є необґрунтованими.

Таким чином, строк оскарження процедури призначення ОСОБА_4 сплив у лютому 2016 року.

Інших поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено, не вбачається таких причин і судом з матеріалів справи.

Згідно з частиною першою ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 99 КАС України).

Частиною третьою статті 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За правилами частини третьої статті 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають права, в тому числі і заявляти клопотання, скориставшись якими, представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частиною другою статті 100 КАС України встановлено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відтак, КАС України визначає, що дотримання строків подання позовної заяви є однією з умов дисциплінування учасників судового процесу. У випадку ж пропуску строку, підставами для визнання причин пропуску строку звернення поважними є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що публічно-правовий спір пов'язаний з визнанням дій Київського міського голови Кличка В.В., які полягають у порушенні статті 16 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», а саме в призначенні на посаду першого заступника голови Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 без погодження з Кабінетом Міністрів України - протиправними, є спором позивача з приводу прийняття громадян на публічну службу, а відтак для звернення до суду з вказаним позовом частиною третьою статті 99 КАС України, встановлено місячний строк, який позивачем пропущено без поважних причин.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є законним і не підлягає скасуванню.

Щодо посилання апелянта на порушення порядку розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, то колегія суддів приходить до висновку, що суд хоч і припустився процесуального порушення статті 133 КАС України стосовно порядку вирішення даного клопотання (вирішив клопотання, не заслухавши думку сторін), проте це порушення не призвело до постановлення неправильного рішення у справі.

Відповідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права. Допущене процесуальне порушення не має своїм наслідком прийняття невірного рішення, тому не є підставою для скасування рішення першої інстанції.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П. Бужак

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Мєзєнцев Є.І.