Справа № 450/990/16-а, 2а-450/74/16
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Справа № 876/7080/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Грабівського М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці ДФС № 0803/20908/15 від 23 квітня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення строків перетину митного кордону України.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року у справі № 450/990/16-а у задоволенні вказаного позову було відмовлено. При цьому судом першої інстанції позивача звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (далі - МК України), обмежившись усним зауваженням.

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржено Львівською митницею ДФС, яка просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не наділений повноваженнями звільнення від покарання і винесення усного зауваження. Вказані процесуальні дії відносяться до прерогативи органу, який розглядав справу.

Представник відповідача у ході апеляційного розгляду підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі, скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача обґрунтованість доводів апелянта заперечив, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з таких міркувань.

Приймаючи оскаржувану постанову за позовом ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій особи, яка винесла постанову про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за порушення митних правил. Проте, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та обставини справи, суд прийшов до висновку, що оскаржувану постанову в частині призначення стягнення слід змінити і застосувати до правопорушника ОСОБА_4 замість визначеного відповідачем стягнення усне зауваження.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до матеріалів справи 24 січня 2015 року позивачем було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки OPEL MONTEREY реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1.

З урахуванням положень ст. 95 МК України ОСОБА_4 повинен був вивезти цей транспортний засіб за межі митної території України до 03 лютого 2015 року, однак свій обов'язок не виконав. Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час позивачем не заперечується.

Згідно із ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови першого заступника начальника Львівської митниці ДФС Марченка О.С. від 23.04.2015 року в справі про порушення митних правил № 0803/20908/15 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн., оскільки той 24.01.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці автомобіль марки OPEL MONTEREY реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1 в митному режимі «транзит» та станом на 10.04.2015 року не вивіз його за межі митної території України.

Постановляючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, суд першої інстанції поза увагою залишив те, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Таким чином, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, віднесено до компетенції органів доходів і зборів, то і можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю на підстав ст. 22 КУпАП відноситься до дискреційних повноважень відповідної посадової особи таких органів. При цьому адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження інших державних органів при наданні оцінки правомірності прийнятих ними рішень.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустив порушення норм матеріального права, а тому у частині звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Разом із тим, виходячи із приписів п. 10 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржувати судові рішення у частині, що стосуються їх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, виходячи із наведених правових норм та відсутності апеляційної скарги від позивача ОСОБА_4 на постанову суду першої інстанції від 16 червня 2016 року щодо відмови у задоволенні його позовних вимог, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підставі для перегляду у апеляційному порядку вказаного судового рішення у іншій частині.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року у справі № 450/990/16-а в частині звільнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України скасувати.

В іншій частині постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Постанова у повному обсязі складена 17 листопада 2016 року.