Справа № 804/1592/16
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2016 рокусправа № 804/1592/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О. (доповідач)

суддів: Чередниченка В.Є. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної поліції України
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. у справі №804/1592/16
за позовом:ОСОБА_1
до: про:- Національної поліції України - Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

18.03.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Національної поліції України про визнання дій протиправними та внесення змін до наказу/а.с. 3-10/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2016р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №804/1592/16 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2016р. у справі №804/1592/16 до участі у розгляді справи у якості відповідача притягнуто Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України / а.с. 113-114/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві з урахуванням заяви про зміну позовних вимог / а.с. 119-120/ на те, що його 14.08.1997р. прийнято на службу до органів внутрішніх справ, 06.11.2015р. наказом № 2370 о/с його було звільнено з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області (далі - УВБ в Дніпропетровській області) за п. 64 «з» ( у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу ( службу) до Національної поліції) в запас Збройних сил, 07.11.2015р. наказом №13 о/с його було призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та в порядку переатестації йому було присвоєно спеціальне звання «підполковник поліції», загальний стаж його роботи в правоохоронних органах складає більше ніж 18 років, у подальшому - наказом №101 о/с від 15.02.2016р., з урахуванням змін внесених наказом №123 о/с від 24.02.2016р., його звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність за пп.5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» з 19.02.2016р., цей наказ було підписано на підставі висновку атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді, позивач вважає звільнення незаконним, необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що його наказом №13 о/с від 07.11.2015р. було прийнято до лав Національної поліції України, за результатами тестових завдань він набрав 34 бали із загальних навичок та 34 бали із професійного тестування, тоді як мінімальний рівень оцінювання становить 25 балів, 22.01.2015р. він пройшов атестаційну комісію - співбесіду, про результати якої йому стало відомо 28.01.2016р. і яка склала атестаційний лист з висновком «Результати атестування: 4 (займаній посаді не відповідає через службову невідповідність, підлягає звільненню із служби в поліції), він оскаржив цей висновок, але його скарга була залишена без задоволення, позивач вважає що атестаційною комісією під час прийняття висновку не було враховано те, що на момент проведення атестації у нього відсутні не зняті дисциплінарні стягнення, він має 11 нагороджень та 10 заохочень, не враховано той факт, що він під час проходження служби брав участь у проведенні Антитерористичної організації, крім цього приймаючи рішення про звільнення йому не було запропоновано будь-якої посади в Національній поліції України - а взагалі звільнено із служби в поліції, у відповідача відсутні будь-які докази недостатньої кваліфікації позивача окрім висновку атестаційної комісії, також позивач зазначив про те, що під час прийняття цих наказів він перебував на лікарняному. З огляду на вищенаведені обставини позивач вважає його звільнення необґрунтованим, а накази прийнятими з порушенням норм чинного законодавства тому просив суд: - скасувати наказ Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016 р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19 лютого 2017 року та наказ Національної поліції України № 123 о/с від 24.02.2016 р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2016 року; - зобов'язати Національну поліцію України видати новий наказ по особовому складу Національної поліції України яким звільнити позивача зі служби в поліції з 01.03. 2016 р. за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів); - зобов'язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити усі види грошових виплат з урахуванням зміни дати звільнення, тобто до 01.03. 2016 року відповідно до вимог чинного законодавства України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. у справі №804/1592/16 адміністративний позов задоволено, скасовано наказ Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2017р. та наказ Національної поліції України № 123 о/с від 24.02.2016 р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2016 р.; зобов'язано Національну поліцію України видати новий наказ по особовому складу Національної поліції України яким звільнити позивача зі служби в поліції з 01.03.2016 р. за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів); зобов'язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити усі види грошових виплат з урахуванням зміни дати звільнення, тобто до 01.03.2016 р. відповідно до вимог чинного законодавства України (головуючий суддя Борисенко П.О.) / а.с.163-166/.

Відповідач, не погодившись з постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. у даній справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 173-181/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 21.07.2016р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу / а.с. 198-203/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об'єктивно та повно з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено рішення у справі без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 21.07.2016р. у даній справі залишити без змін.

Представник відповідача - Національної поліції України, у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції від 21.07.2016р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги відповідача, підтримали доводи викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, просили суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 21.07.2016р. у даній справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, позивача та представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 14.08.1997р. позивача прийнято на службу до органів внутрішніх справ, 06.11.2015р. ОСОБА_1 був звільнений з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області за п. 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) до Національної поліції) в запас Збройних сил ( наказ № 2370 о/с від 06.11.2015 р.), а 07.11.2015р. ОСОБА_1 був призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та в порядку переатестування позивачу було присвоєне спеціальне звання «підполковник поліції» (наказ № 13 о/с від 07.11.2015 р.) / а.с. 14-15,20-22/.

Також у судовому засіданні судом встановлено, що позивач у справі під час служби в органах внутрішніх справ неодноразово перебував у службових відрядженнях у складі сил та засобів, які залучались та брали участь в Антитерористичній операції та території Донецької області у зв'язку з чим 29.05.2015р. ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дії / а.с. 31/.

Під час служби на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України позивач з метою проходження атестації поліцейських складав тестові завдання та за результатами набрав 34 бали із загальних навичок та 34 бали із професійного тестування, також з ним було проведено співбесіду, за результатами тестування та співбесіди позивача атестаційною комісією 22.01.2016р. складено атестаційний лист в якому у розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» зазначено: 4 (займаній посаді не відповідає через службову невідповідність, підлягає звільненню зі служби в поліції) / а.с. 78-90/.

29.01.2016 р. позивача було ознайомлено з результатом атестування, але позивач не погодився із висновками атестаційної комісії та зазначив, що має намір оскаржити її висновки / а.с. 102/ та позивачем, було подано скаргу до Апеляційної атестаційної комісії / а.с. 100-102/ проте, рішенням Центральної атестаційної комісії від 09.02.2016р. скаргу ОСОБА_1 було відхилено та рішення атестаційної комісії відносно позивача було залишено без змін / а.с. 105/.

На підставі висновку атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді, згідно з Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України № 1465 від 17.11.2015 р. (далі - Інструкція) наказом Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016р. підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, позивача у справі, було звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2018 р. /а.с. 106/, а наказом Національної поліції України № 123 о/с від 24.02.2016р. внесено зміну до наказу Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016р. та зазначено, що підполковника поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України вважати таким, що звільнений з 19.02.2016р. / а.с. 107/.

Відносини, які виникли між сторонами у справі з приводу проходження позивачем служби в Національній поліції врегульовано положеннями Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Статтею 47 Закону України «Про Національну поліцію», призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 77 цього ж Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність.

Статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема частиною 1 цієї статті, передбачено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

При цьому, згідно із частиною другою статті 57 цього ж Закону атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як передбачено ч. 4 та ч. 5 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами. Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Згідно із пунктом 1 розділу І (Загальні положення) Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17.11.2015 року № 1465, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за № 1445/27890 (далі - Інструкція), ця Інструкція, розроблена відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», визначає порядок атестування поліцейських, яке проводиться в апараті Національної поліції України, територіальних (міжрегіональних) органах (закладах, установах) Національної поліції України (далі - органи поліції) з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

За приписами пунктів 11, 12 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Пунктами 15, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) цієї ж Інструкції встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що крім вищезазначеного атестаційна комісія повинна дослідити, чи відповідає атестований вимогам, що пред'являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді перевірити наявність (відсутність) обставин, що тягнуть за собою передбачені статтею 61 Закону обмеження, пов'язані зі службою в поліції,

Приймаючи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що негативна оцінка атестаційною комісією ділових, професійних, особистих якостей позивача у справі, його освітнього та кваліфікаційного рівнів, у даному випадку надана з повним ігноруванням викладеної в атестаційному листі позитивної характеристики стосовно атестованого за кожною з наведених обставин, при цьому атестаційною комісією характеристика, наведена в атестаційному листі, не була спростована належними та допустимими доказами, атестаційною комісією не було враховано результати пройденого позивачем тестування та набрані ним бали за результатами цього тестування, які більше ніж встановлений п. 10 розділу IV Інструкції мінімальний бал, також атестаційною комісією не було враховано, що на момент проходження позивачем атестації у позивача були відсутні не зняті дисциплінарні стягнення за виконання службових обов'язків та не прийнято до уваги наявність у позивача за часи служби нагороджень та заохочень, як і не було враховано факт прийняття позивачем під час проходження служби участі у проведенні Антитерористичної операції, що свідчить про те, що атестаційна комісія під час прийняття нею рішення в атестаційному листі позивача - розділі IV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)»: 4 (займаній посаді не відповідає через службову невідповідність, підлягає звільненню зі служби в поліції), яке у подальшому стало підставою для прийняття відповідачем (Національною поліцією України) наказів №101 о/с від 15.02.2016р., та №123 о/с від 24.02.2016р. про звільнення позивача зі служби, діяла не у межах повноважень та не у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що у подальшому призвело до прийняття відповідачем у справі наказів про звільнення позивача зі служби в органах Національної поліції України з порушення чинного законодавства.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що крім вищезазначеного під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Голови Національної поліції України №62 від 26.01.2016 р. «Про затвердження штату Департаменту внутрішньої безпеки», всі посади у зазначеному підрозділі було скорочено / а.с. 42-43/, але відповідачами під час розгляду даної справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не було надано суду належних письмових доказів, стосовно того, що позивачу у справі, який на момент прийняття вищезазначеного наказу проходив службу саме у Департаменті внутрішньої безпеки, відповідно до положень п. 2 ст. 40 КзПП України було запропоновано будь-яку посаду в Національній поліції України, а натомість позивача наказом Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016р., з урахуванням змін внесених наказом №123 від 24.02.2016р., взагалі звільнено зі служби в поліції за підпунктом 5 (через службову невідповідність) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національно поліцію» з 19.02.2016р.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем у справі накази № 101 о/с від 15.02.2016р. та №123 від 24.02.2016р.,щодо звільнення позивача зі служби, які є предметом оскарження у даній справі, були прийнято незважаючи на те, що позивач у справі у період з 12.02.2016р. по 29.02.2016р. перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, про що було відому відповідачу у справі /а.с. 44,144/,

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, які регулюють відносини що виникли між сторонами у справі колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно того, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та постановив у справі обґрунтоване рішення про скасування наказу Національної поліції України № 101 о/с від 15.02.2016р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2017р. та наказу Національної поліції України № 123 о/с від 24.02.2016 р., в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Дніпропетровській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, за підпунктом 5 (через службову невідповідність) ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 19.02.2016 р.; та з метою здійснення повного захисту прав та інтересів позивача зобов'язав Національну поліцію України видати новий наказ по особовому складу Національної поліції України яким звільнити позивача зі служби в поліції з 01.03.2016 р. за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) та зобов'язав Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України нарахувати та виплатити усі види грошових виплат з урахуванням зміни дати звільнення, тобто до 01.03.2016 р. відповідно до вимог чинного законодавства України

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 21.07.2016р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016р. у справі №804/1592/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 212 КАС України.

Повний текст виготовлено - 21.11.2016р..

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.В. Суховаров