Справа № 465/6515/14-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Справа № 876/5419/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника позивачів ОСОБА_4І

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, об'єднання співвласників квартир будинку «Котляревського 49», об'єднання співвласників квартир будинку № 53А по вул. Котляревського на постанову Франківського районного суду міста Львова від 27 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, об'єднання співвласників квартир будинку «Котляревського 49», об'єднання співвласників квартир будинку № 53А по вул. Котляревського до Львівської міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_12 «Дублянибудпостач», відділу Держземагенства у м. Львові Головного управління Держземагенства у Львівській області, Комунальної Львівської міської лікарні «Хоспіс» про визнання незаконною та скасування ухвали,

встановив:

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_3В, ОСОБА_1М, ОСОБА_2, ОСОБА_7А, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, об'єднання співвласників квартир будинку «Котляревського 49», об'єднання співвласників квартир будинку № 53А по вул. Котляревського (далі - позивачі) звернулись до Франківського районного суду міста Львова з позовом до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали від 29.12.2011 року № 1118 «Про надання згоди ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» на зміну цільового призначення земельної ділянки, погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Котляревського, 49».

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 25.05.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивачі оскаржили постанову суду першої інстанції. Вважають, що вона винесена без належного зясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, просять постанову суду скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначають, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було враховано того, що зазначена земельна ділянка відноситься земель історико-культурного призначення і відноситься до особливо цінних земель, стосовно яких законом встановлюється особливий порядок утримання, використання, охорони та забудови. Крім того, вказують, що при винесенні ухвали не було враховано Львівською міською радою державних будівельних норм відсутність необхідних погоджень, а також того, що в оренду дана земельна ділянка може бути надана лише на підставі проведення земельних торгів, які не проводилися. Вказують, що у випадку надання земельної ділянки в оренду, будуть позбавлені можливості користуватися прибудинковою територією, право на яку вони мають відповідно до рішення Львівської міської ради.

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Представник третьої особи - ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не з'явився про дату, місце і час судового розгляду був належним чином повідомлений, а тому суд ухвалив провести розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду скасуванню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідач, ухвалюючи оскаржуване рішення, діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому оскаржувана ухвала є обґрунтованою та законною.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, вважає його таким, що зроблений без належного зясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.12.2011 року Львівською міською радою прийнято рішення № 1118 «Про надання згоди ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» на зміну цільового призначення земельної ділянки, погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Котляревського, 49».

З даного рішення встановлено, що Львівською міською радою на підставі звернення ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» від 22.09.2011 року № 5-11868, висновку управління архітектури департаменту містобудування від 20.10.2011 року № 5-11868/2401, керуючись ст. 144 Конституції Україні, пп. 34, п. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 12,93,124 Земельного кодексу України вирішено: 1) надати згоду ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,0033 га на вул. І. Котляревського, 49 для будівництва обслуговування житлово-офісної споруди, яка є у власності згідно договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.03.2010 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку; 2) погодити ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» місце розташування земельних ділянок та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. І.Котляревського, 49 для будівництва та обслуговування житлово-офісної споруди за рахунок земель, що не надані у власність або користування, за функцією використання землі комерції: 2.1) площею 0,0425 га в оренду терміном на 10 років. 2.2) площею 0,0052 га в оренду терміном на 5 років.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.03.2010 року ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» відповідно до договору купівлі-продажу купило земельну ділянку площею 0,0033 га в м. Львові по вул. Котляревського, 49. Відповідно до витягів про реєстрацію права власності та свідоцтв про право власності за ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» зареєстровано три гаражі в м. Львові по вул. Котляревського, 49.

22 вересня 2011 року ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» міському голові м. Львова ОСОБА_13 подало заяву про погодження місця розташування та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою м. Львів вул. Котляревського, 49 та додано графічні матеріали, на яких зображено місце розташування земельної ділянки та розмір земельної ділянки.

Таким чином, із встановлених обставин слідує, що в оспорюваному рішенні Львівської міської ради йде мова про дві різні земельні ділянки на вул. ОСОБА_14: одна, котра перебуває у власності ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» і щодо якої ухвалою Львівської міської ради вирішено надати згоду на зміну цільового призначення, та інша, яка перебуває у комунальній власності, і щодо якої прийнято рішення про погодження ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» місця розташування та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення для будівництва та обслуговування житлово-офісної споруди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Апеляційний суд вважає, що рішення Львівською міською радою прийнято необґрунтовано, нерозсудливо та непропорційно.

Частиною першою статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення.

Відповідно до частини третьої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 2 ст. 134 Земельного Кодексу України передбачає, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі їх громадянам для ведення фермерського чи особистого селянського господарства, садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, городництва.

Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівничому товариству та дачному кооперативу (ч. 3 ст. 134 Земельного Кодексу України).

Отже, Земельним Кодексом України встановлено, що земельні торги не проводяться за умови надання земельної ділянки громадянам - фізичним особам для перелічених потреб.

Як встановлено із матеріалів справи, земельні торги щодо передачі земельних ділянок площею 0,0425 га та площею 0,0052 га на вул. І.Котляревського у місті Львові у користування ОСОБА_12 «Дублянибудпостач», не проводилися.

Тобто, в даному випадку порушена процедура надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що згідно з рішенням № 1311 від 09.12.2005 року «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови м. Львова » територія вулиці Котляревського у місті Львові входить до історичного ареалу населених місць, тобто до земель історико-культурного призначення.

Статтею 20 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до частини 7 статті 20 Земельного Кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 21 Земельного Кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Таким чином, оскільки територія вулиці Котляревського у місті Львові належить до земель історико-культурного призначення і відноситься до особливо цінних земель, то при вирішенні питання зміни цільового призначення спірних земельних ділянок по вул. І. Котляревського 49, слід отримати погодження Кабінету Міністрів України.

Апеляційним судом не встановлено і відповідачем не доведено, що згода Кабінету Міністрів України щодо спірних земельних ділянок надавалась.

Крім того, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Як встановлено апеляційним судом, земельні ділянки, які погоджені для відведення ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» у користування, межують із стіною будинку на вул. І.Котляревського, 49 у місті Львові, співвласниками якого є апелянти, а отже, таке відведення позбавляє жителів будинку права на прибудинкову територію.

Дана обставина Львівською міською радою при ухваленні оспорюваного рішення не бралася до уваги, а тому таке рішення не можна вважати таким, що винесене з врахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що оспорюване рішення підлягає скасуванню, а порушені права позивача на обґрунтоване, розсудливе та належним чином мотивоване рішення підлягають поновленню шляхом визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради від 29.12.2011 року № 1118 «Про надання згоди ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» на зміну цільового призначення земельної ділянки, погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Котляревського, 49».

Відповідач Львівська міська рада, яка є субєктом владних повноважень і на яку статтею 71 КАС України покладений обовязок доведення правомірності прийнятого нею рішення, не надала належних доказів для оцінки судом обставин правомірності та підставності прийнятою нею рішення.

Аналізуючи положення ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_3В, ОСОБА_1М, ОСОБА_2, ОСОБА_7А, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, об'єднання співвласників квартир будинку «Котляревського 49», об'єднання співвласників квартир будинку № 53А по вул. Котляревського задовольнити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 27 травня 2016 року у справі № 465/6515/14-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 29.12.2011 року № 1118 «Про надання згоди ОСОБА_12 «Дублянибудпостач» на зміну цільового призначення земельної ділянки, погодження місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Котляревського, 49»

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

ОСОБА_15

Постанова складена в повному обсязі 21.11.2016 року