Справа № 805/3240/16-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року справа №805/3240/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Борисов А.А., за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у адміністративній справі № 805/3240/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 09.09.2016 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання (пеню) за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності у розмірі 610164, 79 грн. ( а.с. 4-9).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем 09.09.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності у розмірі 610164, 79 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669 внесені зміни до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», зокрема, частину 1 ст. 4 цього Закону, викладено в новій редакції: «Порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених ст. 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до ст. 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару)».

Відповідно Додатку до Розпорядження № 1275-р від 02.12.2015 року Словянськ віднесено до переліку населених пунктів, на яких здійснювалася антитерористична операція.

За таких обставин, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача від 09.09.2016 року № НОМЕР_1.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуває на обліку та здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції. Вказує на те, що ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не ставить наявність або відсутніть форс-мажорних обставин як підставу для звільнення платників податків від відповідальності за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Законом № 1669 внесені зміни до частини 7 статі 6 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відповідно до якої підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини. Крім того, згідно ст. 6.2. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, форс-мажорні обставини засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобовязаннях, виконання яких настало.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство "Бетонмаш" є юридичною особою (), місцезнаходження: 84105, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Солоділова, буд. 1 ( а.с. 10-12). Знаходиться на податковому обліку у Слов'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства ПАТ «Бетонмаш», при виконанні контрактів № 172/14-9309 від 16.09.2013 року за період з 01.01.2014 року по 26.07.2016 року, № 29/14-9591 від 07.02.2014 року за період з 07.02.2014 року по 18.11.2015 року, № 957/215/14-9409 від 29.11.2013 року за період з 01.01.2014 року по 24.08.2016 року, № 180/14-10317 від 09.11.2015 року за період з 09.11.2015 року по 24.08.2016 року, № 100/14-3275/394 від 18.09.2014 року за період з 18.09.2014 року по 29.09.2015 року.

За результатами перевірки податковим органом складено акт за № 4640/12-03-00240052 від 29.08.2016 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства ПАТ «Бетонмаш», при виконанні контрактів № 172/14-9309 від 16.09.2013 року за період з 01.01.2014 року по 26.07.2016 року, № 29/14-9591 від 07.02.2014 року за період з 07.02.2014 року по 18.11.2015 року, № 957/215/14-9409 від 29.11.2013 року за період з 01.01.2014 року по 24.08.2016 року, № 180/14-10317 від 09.11.2015 року за період з 09.11.2015 року по 24.08.2016 року, № 100/14-3275/394 від 18.09.2014 року за період з 18.09.2014 року по 29.09.2015 року.

У висновку вказаного вище акту зазначено, що позивачем порушено ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами, прострочення законодавчо встановленого терміну надходження від нерезидента валютної виручки становить:

1) контракт № 180/14-10317 від 09.11.2015 року:

-1 день (з 15.03.2016 року по 15.03.2016 року) на суму 430000, 00 рос. руб.;

-1 день (з 15.03.2016 року по 15.03.2016 року) на суму 873 290, 00 рос. руб.;

-5 днів ( з 02.06.2016 року по 06.06.2016 року) на суму 771505, 00 рос. руб.;

-7 днів ( з 26.07.2016 року по 01.08.2016 року) на суму 1970 080, 00 рос. руб.;

-23 дні ( з 02.08.2016 року по 24.08.2016 року) на суму 970 080, 00 рос. руб.

Станом на 24.08.2016 року прострочена дебіторська заборгованість складає 970080, 00 рос. руб.;

2) контракт № 957/215/14-9409 від 29.11.2013 року:

-36 днів ( з 25.01.2016 року по 29.02.2016 року) на суму 1075 000, 00 рос. руб.;

-14 днів ( з 18.02.2016 року по 02.03.2016 року) на суму 1505000, 00 рос. руб.;

-54 дні (з 01.07.2016 року по 23.08.2016 року) на суму 1505 000, 00 рос. руб.;

3) контракт № 100/14-9725/394 від 18.09.2014 року:

-22 дні ( з 08.09.2015 року по 29.09.2015 року) на суму 760000, 00 рос. руб.;

4) контракт № 29/14-9561 від 07.02.2014 року:

-42 дні (з 08.10.2015 року по 18.11.2015 року) на суму 39094, 00 євро;

5) контракт № 172/14-9309 від 16.09.2013 року:

-17 днів (з 30.11.2015 року по 16.12.2015 року) на суму 1279119, 00 руб. РФ.; -1 день (з 16.12.2015 року по 16.12.2015 року) на суму 1898705, 00 руб. РФ.; -8 днів ( з 17.12.2015 року по 24.12.2015 року) на суму 1877824, 00 руб. РФ.; -20 днів (з 25.12.2015 року по 13.01.2016 року) на суму 1227824, 00 руб. РФ.; -19 днів (з 14.01.2016 року по 01.02.2016 року) на суму 627824, 00 руб. РФ.; -18 днів (з 15.01.2016 року по 01.02.2016 року) на суму 2369825, 00 руб. РФ.; -10 днів ( з 02.02.2016 року по 11.02.2016 року) на суму 2297649, 00 руб. РФ.; -7 днів (з 12.02.2016 року по 18.02.2016 року) на суму 1797649, 00 руб. РФ.; -12 днів (з 19.02.2016 року по 01.03.2016 року) на суму 1497649, 00 руб. РФ.; -147 днів (з 02.03.2016 ркоу по 26.07.2016 року) на суму 797649, 00 руб. РФ. ( а.с. 18-47).

Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем на адресу відповідача направлені заперечення до акту № 4640/12-03-00240052 від 29.08.2016 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства ( а.с. 48).

Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області розглянула заперечення позивача на акт перевірки, але не знайшла підстав для звільнення позивача від відповідальності за порушення Закону України № 185/94-ВР від 23.09.2014 року «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у вигляді нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по контрактам ( а.с. 49-51).

На підставі акта перевірки № 4640/12-03-00240052 від 29.08.2016 року, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 09 вересня 2016 року, відповідно до якого встановлено порушення п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та статей 1, 4 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»та застосовано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 610 164, 79 грн. ( а.с. 17).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до пункту 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пункту 79.1 статті 79 вказаного Кодексу документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки ( п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу).

Відповідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При поміщенні товарів у митний режим переробки за межами митної території строк повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту визначається відповідно до Митного кодексу України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 2 зазначеного Закону імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно п. 3 постанови НБУ від 16.11.2012 року № 475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обовязкового продажу надходжень в іноземній валюті» розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені і ст. 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім п. 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Територія проведення антитерористичної операції територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено обовязок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як зазначалось раніше, підприємство перебуває на податковому обліку у відповідача та знаходиться у м. Словянську, що входить до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція згідно Переліків від 30 жовтня 2014 року та від 02 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Вищезазначеним Законом № 1669 внесені зміни до частини 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», згідно з якими встановлено, що підтвердженням форс - мажорних обставин є сертифікат Торгово - промислової палати України про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Таким чином, з аналізу даних норм вбачається, що обов'язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України № 185/94 є знаходження суб'єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції та наявність сертифікату Торгово - промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс - мажору).

ОСОБА_5 ТПП застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з 14 квітня 2014 року з боку податкових органів.

У даному випадку позивачеві нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобовязань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 610164, 79 грн.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач звертався до ТПП із заявою про засвідчення йому форс-мажорні обставини на період АТО у відповідності до статті 10 Закону № 1669 та йому надано ОСОБА_5 № 2982 про настання обставин непереборної сили відповідно до якого на підставі п.п. 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Донецька торгово-промислова палата засвідчує позивачу настання форс-мажорних обставин з 01.05.2014 року при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів ( а.с. 52).

Тобто, позивачу виданий сертифікат, із засвідченням настання обставин непереборної сили, який розповсюджується на реалізацію пунктів 100.4-100.5 статті 100 Податкового кодексу України, який в свою чергу передбачає процедуру розстрочення та відстрочення сплати грошових зобовязань, а ні процедуру звільнення від такої сплати, або взагалі підставу для не нарахування останньому штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобовязань.

Таким чином, наявність у позивача ОСОБА_5 не є на думку суду підставою для несплати податкових зобов'язань, та не є обставинами, що звільняють платника податку від відповідальності за несплату узгоджених грошових зобовязань, а засвідчує лише факт, який повинен братись до уваги контролюючим органом для надання платникові розстрочення/або відстрочення сплати таких зобовязань через обставину непереборної сили.

Крім того, колегія суддів вказує на те, що відповідно до ст. 6.1.-6.2. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов'язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобовязанням/обовязком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Наявність сертифікатів які засвідчували би форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, визначених Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахування вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно того, що на теперешній час немає підстав для звільнення позивача від відповідальності за порушення Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Податкове повідомлення-рішення від 09 вересня 2016 року № НОМЕР_1 прийнято відповідачем згідно вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року у адміністративній справі № 805/3240/16-а - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення у повному обсязі.

Постанова у повному обсязі виготовлена 23 листопада 2016 року.

Головуючий суддя С.В. Жаботинська

Судді І.А. Васильєва

ОСОБА_6