Справа № 818/776/16
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 р. Справа №818/776/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який уточнила та підтримала в судовому засіданні, мотивує тим, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року її поновлено на посаді завідувача сектору територіального управління Держгірпромнагляду України в Сумській області. Стягнуто середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні, за час вимушеного прогулу та кошти на відшкодування моральної шкоди. Постанова в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати в сумі 2899,19 грн. підлягала негайному виконанню. Постанова суду набрала законної сили 20.01.2016 і підлягала виконанню відповідачем вже в повному обсязі. Фактично судове рішення в частині поновлення на посаді відповідачем виконане лише 05.02.2016, в частині виплати середнього заробітку за один місяць та за весь час вимушеного прогулу лише 06.06.2016. Вважає, що відповідач має сплатити середню заробітну плату за час затримки виконання постанови суду в частині виплати середньомісячної заробітної плати за період з 23.11.2015 по 06.06.2016 (149 днів). Також має сплатити середню заробітну плату за час затримки виконання постанови суду після набрання нею законної сили за період з 20.01.2016 по 06.06.2016 (112 днів). Крім того, відповідач має сплатити компенсацію в зв'язку з втратою частини доходу через несвоєчасну виплату коштів.

05.02.2016 вийшла на роботу після поновлення і в цей же день подала заяву про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України, яка була відповідачем задоволена. В день звільнення отримала трудову книжку, але розрахунок проведений не був. В тому числі не були виплачені кошти за постановою суду від 23.11.2015. У випадку не проведення розрахунку в день звільнення роботодавець зобов'язаний сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 з відповідача стягнуто частину надбавки за високі досягнення у праці та виконання важливих завдань, частину індексації доходів за вересень 2015 року, середню заробітну плату за час затримки виконання постанови суду в частині поновлення на посаді, вихідну допомогу. Постанова набрала законної сили 01.06.2016. Частина коштів відповідачем сплачена 06.06.2016 та остаточний розрахунок проведено 13.06.2016, тобто затримкою на 12 днів. За цей час відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки виконання судового рішення. При цьому ним добровільно сплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачки 05.02.2016, але розрахунок суми проведено, виходячи з невірного розміру середньоденної заробітної плати - 180,9 грн. Постановою ж суду від 15.04.2016 встановлено розмір середньоденного заробітку в 190,48 грн., постанова набрала законної сили 01.06.2016, про що відповідачу було відомо. Таким чином, ним проведено виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не в повному обсязі.

Відповідно до змісту закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" середній заробіток, в тому числі і присуджений працівникові за судовим рішенням, є доходом, при затримці виплати якого має сплачувати компенсація.

Просить стягнути недоплачену частину середньої заробітної плати за затримку розрахунку при звільненні в сумі 861,66 грн.; компенсацію втрати частини доходів в зв'язку з порушенням терміну проведення розрахунку при звільненні в сумі 16435,48 грн.; середню заробітну плату в сумі 26286,24 грн. за затримку виконання постанови суду від 23.11.2015 в частині негайної виплати заробітку за один місяць; компенсацію втрати частини доходів у розмірі 26312,52 грн. за час затримки виконання постанови суду в частині негайної виплати заробітної плати за один місяць за період з 23.11.2015 по 03.06.2016; середню заробітну плату в сумі 17524,16 грн. у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу за постановою суду від 23.11.205; компенсацію втрати частини доходів в сумі 17541,68 грн. у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу за період затримки з 20.01.2016 по 03.06.2016; компенсацію втрати частини доходів в сумі 8447,77 грн. у зв'язку з затримкою виконання постанови суду в частині негайного поновлення на посаді; компенсацію втрати частини доходів розмірі 11869,50 грн. у зв'язку з порушенням строків виплати вихідної допомоги при звільненні 05.02.2016.

Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що позивачка дійсно була поновлена на посаді, на її користь судом стягнуто кошти. Постанова набрала законної сили 20.01.2016. своєчасно провести з позивачкою розрахунок відповідач можливості не мав. В цей період відбувалась реорганізація управління Держгірпромнагляду. Управління Держпраці в Сумській області ще не набуло прав та обов'язків правонаступника, оскільки передавальний акт не був підписаний. Рахунки ж управління Держгірпромнагляду були закриті і виплатити кошти управління також можливості не мало. 05.02.2016 позивачка була поновлена на посаді, в цей же день подала заяву про звільнення та була звільнена. Розрахунок проведений не був з наведених причин. 10.06.2016 відповідач, як правонаступник, провів з позивачкою повний розрахунок. При цьому було виплачено середній заробіток в сумі 15557,40 грн. за затримку розрахунку при звільненні. Не було своєчасно виплачено заробітну плату за один відпрацьований день - 05.02.2016 в сумі 86,87 грн. Компенсація втрати частини доходу, що підлягає виплаті, становить 3,73 грн. Сума ж компенсації, яку вимагає сплатити позивача не є обґрунтованою та суперечить вимогам закону.

Вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови суду в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу як в частині негайного виконання, так і в іншій частині не відповідає вимогам закону. Законом передбачено обов'язок сплатити середній заробіток за час затримки виконання судового рішення в частині поновлення на роботі. Відповідальності за затримку виконання судового рішення в частині компенсації вимушеного прогулу не передбачено.

Компенсації втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати підлягають ті доходи, які не мають разового характеру. Вихідна допомога при звільненні має саме такий разовий характер і компенсація в зв'язку з порушенням строків її виплати законом не передбачена. Також не передбачено виплати компенсації на суми, що присуджені судовим рішенням у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 у справі № 818/3572/15 ОСОБА_1 поновлена на посаді завідувача сектору юридично-правової роботи, персоналу та запобігання корупції Територіального управління Держгірпромнагляду України в Сумській області. На її користь стягнуто з ТУ Держгірпромнагляду України в Сумській області середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 5394 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2562,15 грн, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В частині поновлення на посаді та виплати середньої заробітної плати за один місяць в сумі 2899,19 грн. допущено негайне виконання постанови (а.с. 21-23). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2016 постанова суду першої інстанції залишена без змін (а.с. 24-27). Поновлено позивачку на посаді 05.02.2016. Наказом ТУ Держгірпромнагляду у Сумській області від 05.02.2016 позивачку звільнено за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 18). Розрахунок в день звільнення проведено не було. Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2016 у справі № 818/241/16 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ТУ Держгірпромнагляду у Сумській області. Стягнуто на користь позивачки частину надбавки за високі досягнення у праці та виконання важливої роботи за вересень 2015 року в сумі 773,96 грн., частину індексації за вересень 2015 року у розмірі 244,85 грн., середню заробітну плату за затримку виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 в частині поновлення на посаді за період з 23.11.2015 до 05.02.2016 в розмірі 9523,98 грн., вихідну допомогу при звільненні у розмірі 11857,65 грн. Постанова набрала законної сили 01.06.2016 (а.с. 32-40). Фактично повний розрахунок з позивачкою проведено відповідачем 10.06.2016 (а.с. 66).

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 11.02.2015 Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (набрала чинності з 17.03.2015) утворено територіальні органи Державної служби з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці. Серед інших утворено і Управління Держпраці у Сумській області шляхом злиття Територіального управління Держгірпромнагляду у Сумській області та Територіальної державної інспекції з питань праці у Сумській області. Відповідно до п. 2, зазначеної Постанови КМ України, територіальні органи, які утворюються, є правонаступниками прав та обов'язків територіальних органів Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються; територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці, що реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань праці.

З наведеної норми вбачається, що до моменту передачі повноважень відповідачу ТУ Держгірпромнагляду продовжувало виконувати обов'язки та зобов'язане було провести розрахунок з позивачкою, в тому числі і за судовими рішеннями. Суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність можливості вчинення таких дій через поважні причини: відсутність повноважень в зв'язку з реорганізацією, відсутність фінансування, не проведення платежів через закриття рахунків. Відповідачем не подано ніяких доказів наявності таких обставин та неможливості в зв'язку з цим проведення розрахунку з позивачкою. Крім того, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з ТУ Держгірпромнагляду у Сумській області на Управління Держпраці у Сумській області та в задоволенні клопотання про відстрочку виконання постанови суду в частині виплати коштів ОСОБА_1 до моменту передачі майнових прав Управлінню Держпраці у Сумській області. При цьому суд дійшов висновку, що процес припинення боржника не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення та не є підставою для відстрочення його виконання (а.с. 28-31).

За поясненням представника відповідача, передавальний акт про передачу повноважень від ТУ Держгірпромнагляду до відповідача підписано 18.05.2016. 23.05.2016 до ЄДР внесено запис про припинення ТУ Держгірпромнагляду. Відповідно до Постанови КМ України № 100 від 11.02.2015 відповідач з моменту підписання передавального акту набув усіх прав та обов'язків ТУ Держгірпромнагляду. В тому числі і обов'язок проведення розрахунку з ОСОБА_1 та відповідальність за несвоєчасне проведення таких розрахунків як ним самим, так і суб'єктом, правонаступником якого він став.

Статтею 236 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу виконання виплатити працівнику середній заробіток за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого. Діючим законодавством України не встановлено обов'язку виплати середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в частині виплати належних працівникові сум, в тому силі і присудженої судом середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в частині проведення виплат постанов суду від 23.11.2015 та 15.04.2016 не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

05.02.2016 позивачка була звільнена, при цьому ТУ Держгірпромнагляду України у Сумській області, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, зобов'язане було виплатити усі належні ОСОБА_1 Суми в день звільнення. Такий обов'язок виконаний не був. Не було вчасно проведено розрахунок з позивачкою і відповідачем після переходу до нього обов'язковий роботодавця. Відповідно до ст. 117 ч. 1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як було встановлено судом, відповідачем при проведенні остаточного розрахунку виплачено позивачці середній заробіток в зв'язку з затримкою проведення розрахунку за період з 06.02.2016 по 10.06.2016 в сумі 15557,4 грн. (а.с. 57-69). При цьому відповідачем проведено розрахунок суми, що підлягає сплаті, виходячи з розміру середньоденного заробітку в 180,9 грн. (а.с. 65). Разом з тим, Сумським окружним адміністративним судом при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ТУ Держгірпромнагляду України в Сумській області визнано обґрунтованими вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання постанови суду в частині поновлення на роботі. Визначаючи суму, що підлягає стягненню, суд виходив з розміру середньоденної заробітної плати в 190,48 грн., яку визначив сам відповідач. (а.с. 32-35,55). Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати позивачки встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили 01.06.2016 та про що було відомо відповідачу на момент здійснення ним виплат. Відповідно до вимог ст. 72 ч. 1 КАС України ця обставина повторному доказуванню не підлягає. Таким чином, відповідачем виплачено позивачці середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в меншому розмірі. Суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 861,66 грн. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку за період з 06.02.2016 по 10.06.2016.

Відповідно до ст. ст. 1,2 закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що виплата належних ОСОБА_1 при звільненні сум, а також суми, присуджені судовими рішеннями, проведена відповідачем із затримкою. Позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію за таку затримку. З наведених норм закону вбачається, що він не містить вичерпного переліку доходів, втрата частини яких підлягає компенсації при затримці виплат, а лише встановлює умови, яким мають відповідати такі доходи: одержані на території України та не мають разового характеру. Суд не може погодитись з твердженням відповідача про те, що суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, за час затримки розрахунку виконання постанови суду про поновлення на роботі мають разовий характер та не підлягають компенсації. Такі виплати за своєю природою є заробітною платою, яку працівник не отримав через протиправні діяння роботодавця. Заробітна ж плата не є разовою виплатою та наведеним вище законом віднесена до доходів, втрата частини яких підлягає компенсації. Разом з тим, судовими рішеннями на користь позивачки стягнуто суми, що не можуть бути віднесені до доходів, в розумінні ст. 2 закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати втрата частини яких підлягає компенсації. Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2016, яка набрала законної сили 20.01.2016, на користь позивачки стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5394 грн. та за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2562,15 грн. і на ці суми має виплачуватися компенсація за наявності встановлених законом умов. Кошти на відшкодування моральної шкоди до доходів в розумінні наведеного закону не відносяться.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_1 стягнуто надбавку за високі досягнення у праці та виконання важливої роботи за вересень 2015 року в сумі 773,96 грн., що є складовою заробітної плати, середню заробітну плату за затримку виконання постанови суду в частині поновлення позивачки на посаді в сумі 9523,98 грн. Втрата частини цих доходів також підлягає компенсації за наявності встановлених законом умов. Вихідна допомога при звільненні є разовою виплатою і втрата її частині компенсації не підлягає. Постанова набрала законної сили 01.06.2016.

Відповідно до ст. 3 закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. N 1427 компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Відповідно до п. 3 Положення сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Вимога про стягнення компенсації підлягає частковому задоволенню, оскільки розрахована позивачкою не вірно. Суд враховує, що постанова суду від 23.11.2016 набрала законної сили 20.01.2016 і саме з цього моменту у відповідача виник обов'язок її виконання. Індекс інфляції січня 2016 року не враховується відповідно до вимог наведеної вище ст. 3 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. З цих же підстав суд не враховує індекс інфляції червня 2016 року в частині, що стосується сум, присуджених на користь позивачки постановою суду від 19.04.2016, оскільки це судове рішення набрало законної сили 01.06.2016. Таким чином, з середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 5394 грн. підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів - 65,25 грн. (добуток 5394 грн. та коефіцієнту приросту споживчих цін - 4,50%), з нарахованої, але не виплаченої вчасно заробітної плати за 05.02.2016 - 3,73 грн. (добуток 86,87 грн. та коефіцієнту приросту споживчих цін- 4,30% ).

Враховуючи викладене, стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають недоплачена частина середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 861,66 грн. та компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з 20 січня 2016 року по 10 червня 2016 року в сумі 65,25 грн., за період з 05 лютого 2016 року по 10 червня 2016 року в сумі 3,73 грн. Позовні вимоги в іншій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про стягнення коштів задовольнити частково

Стягнути з Управління Держпраці у Сумській області (ідентифікаційний код 39857622) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) недоплачену частину середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 861,66 грн.

Стягнути з Управління Держпраці у Сумській області (ідентифікаційний код 39857622) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з 20 січня 2016 року по 10 червня 2016 року в сумі 65,25 грн., за період з 05 лютого 2016 року по 10 червня 2016 року в сумі 3,73 грн.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Соп'яненко